Allt är en enda dimma.
En dunkel, galen dimma.
- Försök, Maxine. - Jag gör inget annat.
Allt jag nånsin ville var att höra hemma.
Att bli erkänd i den här världen.
Men det finns en hake när en kvinna vill bli erkänd.
Och den haken är alla andra.
BASERAT PÅ BOKEN
AV JULIET MCDANIEL
Det var början på säsongen.
De där berusande månaderna, då de rikaste flockas till Palm Beach
för att umgås och mingla som krabbor i en tunna.
Frågan är, vilken krabba bet mig?
Var det...
...Evelyn Rollins,
den självutnämnda bidrottningen
och ståndaktiga motståndaren i kampen mot barncancer?
Hennes påverkansarbete gjorde henne till en superstjärna.
Årets volontär nio år i rad.
Jag är oerhört ödmjuk.
ÅRETS VOLONTÄR
Eller var det Dinah Donahue?
NY DROTTNING I STAN?
Ambassadörens fru.
Ha en bra dag.
Vi ses på klubben.
Hon var redo att avsätta ms Evelyn...
...om inte hennes libido tog överhanden.
Det kunde ha varit vem som helst av kvinnorna i Shiny Sheet.
Änkan, som var lika bubblig och snurrig som ett glas champagne.
Eller sockerarvtagerskan med trettio miljoner till övers.
Och en make i maffian.
Det finns ett gammalt uttryck här: När man först kommer till Palm Beach,
tror man att man är den äldsta och rikaste,
och sen inser man att man är den yngsta och fattigaste.
Jag hade bara varit i Palm Beach i två veckor.
Men jag visste redan att Palm Royale, världens mest exklusiva klubb,
var platsen där jag hörde hemma.
Krabborna till trots.
Er grasshopper.
Ni hittade kakaolikören trots allt.
Vi skickade ut nån att köpa den.
Det är vad jag kallar över all förväntan.
Vänta. Behöver jag inte skriva på nåt?
Ursäkta?
- Klavertramp? - På sätt och vis.
Ni kommer inte tro det.
Perry sa att kvinnorna stormade in på Oak Room,
krävde ett bord och sa att det var deras rättighet.
Det är en lunch för endast män.
Jag stödjer könssegregation.
Låt det privata vara privat.
Om det är så här kvinnovärlden ser ut 1969,
kan ni föreställa er hur 1970 blir?
Kommunister.
Mina damer, ett land kan falla. Inget vackert går säkert.
Palm Beach är den sista amerikanska fristaden, mina damer.
Går det åt helvete, flyr jag till Capri, och det här landet kan glömma mig.
Jag saknar en vänligare, fridfullare tid
då en kvinnas kapacitet att förödmjuka sig själv inte var så oändlig.
Så sant.
Mrs Nixon sa att kvinnor redan har lika rättigheter.
De måste bara välja att utöva dem.
Exakt. Visste ni att hon var lärare?
Ja, Pat Nixon,
innan hon blev presidentfru. Lärare.
Fascinerande.
Hon lyfte sig från den låga rangen ända till Vita huset.
Jag förundras, mrs Rollins.
Du känner till mitt namn.
Självklart. Du figurerar i Shiny Sheet.
Det gör ni allihop.
Jag läser om er varje dag. Ni är som familj för mig.
Mrs Davidsoul.
Mrs Donahue.
Mrs Kimberly-Marco.
- Vi känner inte dig. - Maxine Simmons. Förtjusande.
- Jag stör väl inte? - Faktiskt så...
Jag älskade det ni sa om förnämhetens död. Jag sörjer. Jag menar, jag sörjer.
Vi lever definitivt i opportunistiska tider.
Helt enig.
Var var vi?
Mina damer, låt oss höja glasen för att hylla vår kära Dinah.
Angenämt.
För Årets volontär, vår allra bästa vän och barncancerns värsta fiende.
Genera mig inte, Evelyn.
Vem designar din klänning till balen?
Grayman för Ceil Chapman, givetvis.
Men det handlar inte om klänningen eller festen. Det är inte min kväll.
Det är cancerns kväll.
Ja.
Ärligt talat trodde jag att det skulle bli Evelyns år igen.
- Det trodde vi alla. - Jag är kanske inte Årets volontär,
men det ger mig bara mer tid att uppnå en högre ställning.
Ja.
- Vem behöver påfyllning? - Raring, det vet du.
Man tackar.
FÖLJ MED MIG. NU.
Får jag bara dricka upp?
Den här vänlige mannen ansträngde sig så för att införskaffa kakaolikören.
Jag låter er behålla er värdighet i fyra sekunder till,
innan den vänlige mannen släpar ut er.
Han är Korea-veteran. Han kan göra saker.
Tack för er tjänstgöring, soldat.
Hur tog ni er in?
Jag gick in bakvägen.
Det finns inga dörrar på baksidan av Palm Royale.
Jag sa inget om nån dörr.
- Jag använde muren. - Väldigt idrottsligt.
Min idrottslighet är bara en av mina många positiva egenskaper
som skulle göra mig till en fantastisk medlem här på Palm Royale.
Ni kommer aldrig att bli medlem på Palm Royale.
Det är en hög ribba, jag vet.
Men en jag säkert skulle kunna nå, om jag bara fick chansen.
Som ni vet, för att ens inleda processen, så måste en annan medlem nominera mig,
och hur ska det gå till om jag inte kan lära känna nån?
Jag är bara en väldigt trevlig person,
ny i Palm Beach, som vill träffa en vän eller två.
Palm Royale representerar trygghet i en snabbt föränderlig värld
och är ett uttryck för det som är heligt.
Förfinat sällskap, fromhet och en djup övertygelse
att skönhet fortfarande existerar.
Okej. Stå upp.
Robert ska fotografera dig.
Ni kommer inte att ångra det här.
- Kom. - Jag lovar. Tack!
- Kom nu. - Tack! Här? Okej.
Jösses. Det här är så spännande. Okej.
Nej, nej, vänta. Kanske så här?
Den Stora Balsalen.
SLÄPP INTE IN
Så mycket större än på bilderna.
På just det här dansgolvet
avvärjde Marjorie Merriweather Post Joseph Kennedys närmanden.
Han var den avlidne presidentens far.
Otroligt. Hördu.
- Den här vägen. - Det doftar gott.
- Bakar nån grahamspaj? - Surdeg.
God morgon, mina vänner.
Jaha, okej. Till nästa gång.
- Det hoppas jag inte. - Men Robert, jag kände dig knappt.
Ända sen mina skönhetstävlingsdagar
har jag bibehållit en obeveklig positivitet.
I skönhetstävlingarna brukade övriga deltagare alltid underskatta mig.
Detsamma verkade stämma för hela ön Palm Beach.
Kvinnorna som styrde den kämpade alla för en chans att bli en sak:
säsongens drottning.
Men snart skulle de älska mig.
Snart skulle dessa gamla pengakännare se mitt värde
och bekräfta det jag alltid har vetat...
...att jag hör hemma.
Man måste helt enkelt lita på att vägen till personlig glans visar sig
om man förblir beslutsamt solig.
Jag är så glad att vi har samma storlek, Norma. Den här gjorde succé.
Hortensiamönstrad maxiklänning, vågar jag?
Visst vågar jag.
Imponerande dyrgripar, Norma!
Handväskor.
Gucci-clutch i krokodilskinn. Borde jag? Ja, det borde jag.
Du skämmer bort mig, Norma.
Jag lämnar tillbaka dem i morgon. Det är stekhett där ute.
Väderkvinnan sa att man faktiskt kan steka ägg på asfalten.
Jag kanske provar.
Då så.
Jag ska göra dig så stolt.
Vila lite nu. Okej.
Sant, för närvarande var mitt boende inte förstklassigt.
Men det här var bara en tillfällig operationsbas
tills jag steg in i mitt öde.
...överhängande problem: kriget i Vietnam.
Sen jag tillträdde för fyra månader sen, har inget upptagit så mycket av min tid
och energi som sökandet efter ett sätt att åstadkomma bestående fred i Vietnam.
Jag vet att en del anser
att jag borde ha avslutat kriget direkt efter installationen.
Jag vill avsluta det.
Det amerikanska folket...
Jag har försökt presentera fakta om Vietnam med fullständig ärlighet,
och jag ska fortsätta med det i mina rapporter till amerikanska folket.
Tack.
Hej! Har du ett ögonblick för ditt kön?
Ursäkta mig.
Du har kanske hört
att monumental förändring ligger i luften, och du är en del av den.
Jag heter Linda Shaw.
Maxine.
Ja, det är du.
Jag ingår i en grupp kvinnor
som ägnar sig åt att höja det globala systerskapets kollektiva medvetenhet.
Underbart. Men jag har tid på nagelsalongen.
Jag skulle uppskatta lite av din tid för att ställa några frågor.
- Om mig? - Ja.
Fråga på.
Arbetar du, Maxine?
- Gud, nej. - Vill du arbeta?
Gud, nej.
Studier visar att kvinnor som stannar hemma
uppvisar känslor av upprördhet och nedstämdhet.
De gömmer sin ångest och förtvivlan bakom ett leende,
när de ärligt talat är döende inombords.
Jag är inte döende inombords.
Har du hört talas om problemet som saknar namn?
Eftersom det saknar namn, nej.
Betty Friedan myntade det.
Olyckliga kvinnor har fördjupat sig i idén
att de inte ska ha nån ambition utanför sitt eget hem.
Här. En inbjudan till vår torsdagscirkel.
Du borde komma.
"Våra kroppar, våra hyllor."
En bokaffär. En trygg plats dedikerad till att lyfta upp de undertjänade.
Kvinnan, den färgade kvinnan, den infödda kvinnan
och alla typer av sexualiteter.
Jag uppskattar informationen.
Men välgörenhetssäsongen börjar snart och jag har helt enkelt inte tid.
Maxine!
Är du inte medveten om att alla kvinnor kämpar för sin rätt att existera?
Ärligt talat tycker jag att du är lite dramatisk och ganska arrogant.
Du ser välnärd ut, och jag menar det på ett snällt sätt.
Du är uppenbarligen utbildad. Och du är amerikan.
Vill du veta vad jag ser när jag tittar på dig, Linda?
Jag ser en livfull kvinna
vars enda begränsning är en brist på fantasi för sig själv.
Men jag hoppas ni får en fantastisk fest. Verkligen.
Vilken färg bär man när man blir bejublad för volontärarbete?
När hela stan höjer sitt glas för en.
Vilken färg har klänningen?
Ingen klänning än. Jag bara dagdrömmer högt, Mitzi.
Många kvinnor gillar färgen Zimbalist. En neutral rosa.
Jättefin. Vi provar.
Såg du Shiny Sheet i morse?
Det stod: "Evelyn Rollins redo att styra i stan trots bakslag."
Jag läser inte den.
Mitzi, jag är besviken. Vill du inte växa upp en dag och inte arbeta?
Jag ska bli modell. Jag har studerat på Barbizon alla mina lediga lördagar.
Skuldsätt dig bara inte för mycket med din utbildning.
Säg att du inte älskar mig.
Nämen, den bejublade volontären, på en kubansk restaurang.
Vad i helsike gör Dinah Donahue i West Palm Beach?
Vad tror du att de pratar om?
Det där ser ut som ett kärleksgnabb.
Hur vet du det?
Såg du inte hur han välte stolen?
Det kallar jag passion.
Där stormar han iväg. Det här är inte bra.
Se på henne. Hon är förkrossad.
Nu faller hon mot sin bil.
Mitzi, det är en öppning på vägen till personlig glans.
Stackars Dinah var förtvivlad.
Jag kunde inte bara smyga mig på henne som en fullständig främling.
Visst, hon våndades.
Men om jag konfronterade hennes sårbarhet offentligt,
skulle hon aldrig anförtro sig åt mig.
Det måste göras väldigt försiktigt.
En diskret introduktion.
Åh! Herregud! Åh! Herregud! Jösses! Herre...
Hur gick det? Det här var mitt fel.
Nej, jag mår bra.
Det är bara en repa.
En repa? Jag tryckte in din kofångare. Du måste låta mig betala för skadan.
Nej, det kan jag inte acceptera.
Vi har väl träffats förut? Mrs Simmons, var det så?
Det var det... är det. Ja.
Snälla, jag skulle må bättre
- om du tog emot... - Snälla, nej.
Vad sägs om att bjuda på lunch i stället?
- Din panna, blodet forsar. - Vad?
- Vi måste kalla hit en ambulans. - Nej, snälla.
Jag vill inte dra uppmärksamhet. Du kan kanske bara köra mig till akuten?
Bättre än så, jag ska köra dig till min privatläkare.
Om du insisterar.
Otroligt att du kunde få in mig så snabbt. Jag uppskattar det verkligen.
Det var så lite. Dr Prescott sitter i barncancerstyrelsen med mig.
Våra familjer har känt varandra i 75 år.
Min mormor är dotter till hans mammas nästkusin.
Vilket band.
Har du familj, Maxine?
Ja, min man.
Han är pilot.
En utmärkt flygare, mycket välkänd i pilotkretsar.
Och enda arvingen till en plast-och munvattenförmögenhet.
Plast och munvatten?
Det finns bara en familj i både plast- och munsköljsbranschen.
Är han en Dellacorte?
Ja. Ja, det är han.
Du borde ha inlett med det.
Jag är ny i Palm Beach.
- Jag förstod det. - Jag ville inte verka smaklös.
Jag har själv bara varit här i snart tre säsonger.
Och se hur långt du har kommit. Bejublad ditt tredje år.
Det har varit en snabb uppgång.
Jösses.
Vad sägs om att gå och ta en cobbsallad efter det här?
Jag vill gärna rådfråga dig om ett potentiellt klubbmedlemskap.
Får jag vara ärlig? Jag känner mig hemsk för sitsen jag satt dig i.
Men jag är rädd att en vänskap mellan oss inte är möjlig.
- Varför inte? - Det vore inte helt enkelt inte passande.
Det är ensamt att vara ny, Dinah. Du borde veta det.
Om jag skulle sponsra dig, så är inträdesavgiften 30 000 dollar
och ytterligare 500 i månadsavgift.
Var ärlig, har du så mycket pengar, Maxine?
Oj, jag är lite förolämpad.
Maxine! Din handväska är från Guccis 1960-kollektion.
Den är jättefin, definitivt kvalitet, men tyvärr avslöjar den dig.
Dinah!
Vadan detta nöje, raring?
Hej, Percy! Maxine här känner sig yr efter ett litet trafiktillbud.
Låt oss ta en titt.
Så vad hände, raring?
Dinah rammade min Belvedere.
Dinah?
- Var du involverad i olyckan? - Det var hon.
Jag mår finfint.
Efter Maxine, ska jag undersöka dig grundligt.
- Det behövs inte. - Jag insisterar.
Lyssna på honom, Dinah. Han har rätt.
Tänk om du fått inre skador.
Jag sa nej.
Jag håller med Maxine, Dinah.
- Du är ju ändå här. - Jag vill inte bli undersökt.
Jag ger dig nåt lugnande.
Jag vill inte ha lugnande. Jag vill gå härifrån, tack.
Maxine, skynda dig för fan. Snälla!
Dinah, du är hysterisk. Jag insisterar på lugnande.
Jag tar hand om det. Det är inget som inte kan lösas med ett litet tjejsnack.
Mår du bra där inne?
Dinah? Raring, han är din doktor.
Du sa att han är familj. Varför låter du inte honom undersöka dig?
Det här utbrottet har inget att göra med olyckan, eller hur?
Nej.
Jag är en fantastisk lyssnare.
- Det är väldigt vänligt, men... - Jag känner ingen som du känner.
Om du behöver nån att anförtro dig åt, så är jag din tjej.
Släpp in mig.
Raring, det är okej.
Berätta bara allt för mig.
Utelämna inget.
Jag kan självklart inte föda det.
Låtsas bara att det är din mans.
Det gjorde min vän Krissy i Atlanta.
Det kan komma ut med fel färg för just det lilla knepet.
Det finns en doktor i San Juan som tar hand om sånt här.
Min vän Heather Quincy Moneypenny har utnyttjat hans tjänster flera gånger.
Men både hans diskretion och griptång är tvivelaktiga.
Men dock, där har du din lösning.
Jag kan inte bara försvinna. Perry anländer för säsongen på fredag,
balen är på lördag och sen kommer jag inte undan.
Jag vill inte pressa dig, men det finns ett annat alternativ.
Föd barnet. Var med din kuban. Du älskar honom.
Han är klubbens tennispro, Maxine.
Det är romantiskt.
Romantik. Här är vad jag vet om romantik.
Min första make var en riktig rumlare. Hans stora förvaltningsfond
spädde bara på hans oförbätterlighet,
och när jag begick den oförlåtliga synden att fylla trettio,
hittade han en annan.
Och jag fick en våning på Park Avenue och en rejäl förlikning.
Och här är jag nu med Perry.
Och sex månader norr om 40.
Och inom några år förutspår jag...
...att han lär gå vidare.
Jag kommer att bli utbytt mot nån okynnig änka
som mist sin make i en "tragisk seglingsolycka".
Och när det händer,
kommer godset i Palm Beach och min smyckeskollektion...
...att hålla mig sällskap.
Tills nån gammal oljegubbe beslutar att han är ensam
och att jag inte kommer att skämma ut honom på fester.
Jag är tillfreds med vetskapen att mitt äktenskap kommer att haverera,
men jag skulle aldrig kunna initiera dess undergång.
Då skulle jag förlora allt.
Så du förstår, endast de fattiga har råd med romantik.
Ja, det är absolut sant för mig.
Inte för att antyda att jag är fattig.
Jag är rik på kärlek.
Jag tror på kärleken över allt annat.
Kärleken är en lögn.
- Nej, det är den inte. - Jo.
- Nej. - Jo.
Nej.
Jag borde köra dig hem.
Nej! Du har redan gjort för mycket, snälla.
Du behöver inte vara stolt med mig. Jag hoppas att vi har passerat det.
Bor du här?
Bara tills huset är klart.
Jaha.
- Tack, Maxine, för allt i dag. - Vi kanske kan göra om det i morgon.
Hamna i en bilolycka.
Avslöja mina hemligheter för en främling.
Krossa en mans hjärta. Jag vill nog inte göra om nåt av det.
Jag menade väl vänskapsdelen.
Jag är ny i stan, och jag är så oerhört ensam.
Du är väldigt bra på att göra saker obekväma. Du måste jobba på det.
Jag menade inte att göra dig obekväm.
Och ändå sitter vi här.
Ja.
VÅRA KROPPAR, VÅRA HYLLOR
Jag kan hitta nåt närmare åt dig som passar din tidsfrist.
Skulle du göra det för mig?
Jag är väldigt rådig. Och oerhört diskret.
Simone de Beauvoir skrev i The second sex:
"Man föds inte till kvinna, man blir det."
Linda och jag har hittat tre kulturella idéer om kvinnlighet.
Kvinnan som underlägsen.
Hon är inte förtjänt av lika lön, för hon är mindre värd.
Bränd levande.
Kvinnan som passiv.
Hon överlåter politik åt sin make och ligger helst på soffan.
Halshuggen.
Kvinnan som ett vackert objekt.
Hon är ett föremål för åtrå, en kropp att plundra.
Hon förintar sig själv.
Låt oss ta en stund och reflektera över det här i medveten tystnad.
Se på en partner. Var inte rädda för att gråta.
- Ge efter, ja. Ge efter. - Linda.
Maxine. Hej, jag... Jag är glad att du kom.
Hör på, vi har en syster i trångmål.
Okej, vi är...
Vilken vacker uppläggning.
Det är vår Linda.
Vi är mitt i en ritual och vi kommunicerar med ögonen, så...
Min vän behöver en abort.
Gud hjälpe oss.
Jag har träffat en vän, Norma, en riktig vän.
Hon är medlem av societeten. Bejublad dessutom.
Kan du tro det?
Jag vet att det låter så grovt när jag säger det högt.
Men jag vet att du vet, att jag har massor av kärlek i mitt liv,
massor av kärlek.
Att hanka sig fram blir svårare med åren.
Jag försöker göra det med ett leende, Norma. Jag är bara trött.
Sluta, Maxine! Självömkan är för de ömkliga!
Åh, Norma!
Varför har du inget från det här årtiondet?
Jag önskar vi hade samma skostorlek.
Du kämpar verkligen på, eller hur, Norma?
Ärligt talat är du en inspiration.
Jag är den enda som hälsar på dig.
Vi ses i morgon.
Se till att det blir ordnat.
Ja, ma'am.
Jag kommer tillbaka i morgon.
Hon hade ingen aning om att nån iakttog henne.
Hon såg så, jag vet inte...
...mänsklig ut.
Stulna?
Ingen kommer att sakna dem.
Är de stulna?
Familjen har det kämpigt just nu så de säljer dem nog, till rätt pris.
Jag ger dig 20 för alltihop.
Tjugo dollar?
Tjugo tusen. Finns det fler där de här kom ifrån?
Det pågår mycket kämpande i familjen just nu.
Varsågod, ma'am.
Tack.
Åh! Himlen måste sakna en ängel.
Dinah!
Grayman. Har nån av de andra damerna varit inne?
Ja. Men du är festföremålet. Jag skulle inte låta dig överskuggas.
Vad ska Evelyn ha på sig?
Långärmat.
Du är hemsk. Evelyn gör sitt bästa för att hålla jämn takt.
Men hon halkar efter.
Hennes man har utsatt henne för en känslomässig berg- och dalbana
med alla turer in och ut på vårdhem.
Ja. Han hänger i en skör tråd.
Många möjligheter till uppstigande.
Grayman. Hon sa att hon siktade på nåt högre.
Det enda som är högre än barncancer är Strandbalen,
och vi vet alla att den inte blir av i år.
Slutet på en era.
Visst är det sorgligt?
Jag vill inte jäkta er,
men vi ska träffa en vän på.
Ja. Ja, Grayman, jag skickar nån att hämta den på torsdag?
Den kommer att vara klar.
Adjö, Grayman.
Jag uppskattar att du inte sa nåt inför Grayman.
Han är värsta sortens skvallrare. Men skapa kläder, det kan han.
Vi har alla våra styrkor.
Ja.
Maxine, jag älskar verkligen Eddie.
Förstår du? Men jag kan inte föda hans barn.
Självklart inte.
Och han kan aldrig få veta det här. Det skulle förstöra honom.
Det får han inte. Oroa dig inte.
Läser du Shiny Sheet?
- Nej. - Det borde du.
Kvinnorna i den har ingen identitet, inget värde, inget inflytande.
De kvinnorna är en förebild för sitt kön.
De samlar in pengar för välgörenhet och ser snygga ut medan de gör det.
Ursäkta, men jag bryr mig inte om vad några själlösa horor pysslar med.
Ville inte Linda komma?
Linda finner kvinnor som din vän väldigt provocerande.
Dinah... Hon kommer väl att klara sig?
Hon kommer klara sig fint.
Och vilka är de här kvinnorna egentligen? Jag frågade inte ens.
De är sjuksköterskor, ett underjordiskt kollektiv.
Doktorn låter dem använda stället efter stängning.
Det är det bästa Florida har att erbjuda,
så rent och säkert som pengar för närvarande kan köpa.
Hon är en ny vän och jag vill bara veta att hon är trygg.
Maxine, du är feminist.
Jag?
Vem tar hand om henne de närmaste dagarna?
- Jag. - Småblödningar är normalt,
men se upp för större blödningar och feber.
Om nåt går snett, vilket det inte borde, så var ni aldrig här.
Tekniskt sett är du en brottsling, så knip igen.
Ska bli, syster.
Nej, det blir 1 000 dollar. Kontant.
Betalade inte Dinah? Ärligt talat, det verkar ganska dyrt.
Vi tillämpar en glidande skala.
Du ser ut att ha råd.
Så vänligt.
Har du den?
Jag tänker hela tiden på hur fint det som kunde ha varit, kunde ha varit.
Men det här var rätt.
Självklart.
Du kan vara den enda sanna vän jag nånsin haft.
Du är en riktig pärla, Maxine.
Det är inget.
Jag...
Ärligt talat mår jag toppen, som om inget hade hänt.
Ingen feber.
Har du nåt emot att kila till Ceil's och hämta klänningen till på lördag?
Jag ringde Grayman. Han väntar dig.
Har du inte personal för sånt?
Jag har dig, min kompis.
Jag är så glad att du känner så.
Jag vill inte vara ohövlig,
men eftersom du känner dig piggare än väntat,
tänkte jag att du kanske ville omvärdera ett sponsorskap.
Jag kommer inte att sponsra dig, Maxine.
Jag har pengarna. Det har jag...
Ja, Dellacorte-miljoner.
Jag sa aldrig hur Douglas och jag träffades.
- Plast- och munvattenmannen? - Ja.
Han var domare i Miss Chattanooga-tävlingen.
Det menar du inte.
Jag var finalist. Jag hade klarat aftonklännings- och baddräktsmomenten,
och det var dags för intervjun.
Det var en kategori jag vanligtvis utmärkte mig i.
Den här gången gjorde frågan mig mållös.
"Vad är din största brist?"
Jag menar, det är en fråga som skönhetsdrottningar
ska besvara med självnedvärderande humor medan de uppmärksammar sin dragningskraft.
Som "min syster säger att jag är för generös för mitt eget bästa" eller dylikt.
Men jag kunde ärligt talat inte komma på en enda brist.
Så jag sa det. Jag var ärlig.
Jag sa: "Jag är jäkligt nöjd med den jag är."
Och jag förlorade.
Jag hade höga poäng innan intervjun,
men för att jag hade för höga tankar om mig själv och vägrade ljuga,
blev jag krossad.
Douglas var den enda domaren som gillade svaret.
Han röstade emot mig med de andra, men vill du veta varför?
För om jag hade vunnit, så hade jag gått vidare till Miss Tennessee.
Och sen Miss USA, och sen hade jag tillhört världen.
Och Douglas ville att jag skulle tillhöra honom.
Jag har tappat tråden här, Maxine.
Jag ber dig hjälpa mig...
...att höra hemma.
Varför suktar du så efter det?
Varför gör du det?
Du vet inte hur det är att vara en verklig människa, Dinah.
Det är läskigare än du tror.
"Verklig."
Om du svänger höger ut från uppfarten och kör tre gods bort,
når du Dellacorte-godset. Men det visste du såklart.
Jag... Ja, faktiskt.
Och visste du att ägaren till det godset håller den årliga Strandbalen?
Ja. Självklart.
Och vet du att det inte blir nån Strandbal i år, Maxine?
För den sista i familjen Dellacorte ligger på sin dödsbädd.
Och jag kan försäkra dig om att hennes död
blir slutet för Strandbalen och slutet för familjen Dellacorte.
Du är en lögnare, Maxine.
Men du sa att jag var den enda sanna vän du nånsin haft.
Det har jag aldrig sagt. Jag vill att du går, tack.
Vem är lögnaren nu?
Du!
Jisses!
Jag hade hoppats få se den på henne en sista gång,
men jag antar att jag får vänta på Shiny Sheet.
Hoppas hon kommer med.
Det gör hon.
Grayman.
Hej.
Borde mrs Donahue ringa om hon behöver några justeringar?
Mina klienter kan ringa dag eller natt. Det vet mrs Donahue.
Den passar henne säkert.
Varför skulle den inte göra det?
Jag menade inte att antyda nåt.
Men det gjorde du.
Grayman, det är så fint att veta att Dinah har ditt stöd
under den här svåra tiden.
Givetvis.
Och som hennes vän känner jag mig väldigt betryggad.
Mrs Rollins väntar. Du borde ta hand om henne. Jag insisterar.
Men som USA:s president
skulle jag svika min presidented om jag lät nationens politik
dikteras av minoriteten som är av den synpunkten,
och som försöker påtvinga nationen den genom att hålla demonstrationer på gatan.
Jag kommer!
Aj, vad snäv.
Jag kommer!
Det är min klänning.
Jag provade den bara. Jag tar av den.
Varför gav Grayman och Evelyn Rollins mig en korg muffins från Ganache?
Jag förstår inte.
I Palm Beach reserveras muffins från Ganache för sjuklingar.
- Men du är inte sjuk. - Nån gav dem idén att jag var det.
Hur kunde jag vara så dum?
Jag är så ledsen. Lyckades du avleda dem?
Vad sa du mer till dem?
Inget. Snälla, tro mig.
Jag skulle aldrig förråda en annan kvinna. Jag är feminist.
Du är en satmara.
Jag gillar verkligen inte din ton just nu.
Jag är inte obetydlig. Jag är en person av oerhört värde för dig.
Är nån del av dig äkta?
Vad? Vad ska det betyda?
Hej, älskling.
Hej.
Värst vad du ser tjusig ut.
Bara till middagen.
Hur var Arizona?
Arizona var Arizona.
Det här är Dinah, min nya väldigt goda vän.
Kapten Douglas Dellacorte Simmons.
Pilot?
Och en Dellacorte?
Du kan väl gå och tvätta händerna? Jag har beställt upp köttfärslimpa.
Smarrigt.
Det. Det är vad jag hoppas på för dig. Äkta kärlek.
Jag vet hur högt du värderar din ställning och ditt äktenskaps ekonomiska värde.
Och jag vill inte göra det här obekvämt, Dinah.
Jag vill vara en god vän åt dig.
Ärligt talat gör du det bara väldigt svårt för mig.
Trettio tusen dollar.
Välkommen till klubben, mrs Simmons.
Mrs Dellacorte.
Jag vill bara säga hur glad jag är över att vara här,
och över att Dinah gick i god för min karaktär.
Er grasshopper.
Tack, soldat.
Det trodde du inte, va?
Jag finns i baren om ni behöver nåt mer.
- Robert? Underskatta inte en Dellacorte. - Det skulle jag aldrig göra.
Hur länge tror du att hon håller ut?
Hon är körd.
Jag sa ju att jag skulle göra dig stolt. Jag gjorde det.
Jag gjorde det verkligen!
ÅRETS VOLONTÄR 1969
- Kan ni hålla den? Tack. - Visst.
Hon fullständigt strålar.
Jag delar den här med de goda kvinnorna i Palm Beach,
som vet bättre än nån annan att välgörenhet sannerligen börjar hemma.
Du är en naturbegåvning.
Tack, raring.
Douglas. Vilken överraskning att se dig.
Evelyn, det är alldeles för länge sen.
Ja, verkligen.
Evelyn, det här är min fru Maxine.
- Hej. - Jag tror att vi träffades förra veckan.
Du sa inte vem du var, raring. Det borde du ha gjort.
Nu vet du.
Var gullig och hämta lite skumpa åt oss flickor, Douglas.
Självklart.
Uppför er, ni två.
Du också.
Han var alltid en sån förtjusande pojke.
Ja.
Förtjusande och egensinnig.
Det är en sån fantastisk kväll.
Eller hur? Dinah såg fantastisk ut, inte sant?
Till syvende och sist var det väl riktigt att de hyllade henne istället för mig.
Hon är definitivt den mer välvilliga av oss två.
Men det vet du såklart redan.
Ursäkta?
Hon sponsrade dig. Och det skulle jag aldrig nånsin göra, efter det du gjorde.
Jag har inte gjort Dinah nåt.
Inte Dinah. Norma.
Tror du inte jag vet vad som pågår?
Douglas var hennes ögonsten. Hon hade så höga förhoppningar för honom.
Istället blev han duperad av en avdankad skönhetsdrottning.
Du hör inte hemma här.
Vad hände, Maxine?
Jag har inget minne av incidenten i fråga.
Och det gör antingen alla andra till lögnare...
...eller...
...så tappade jag besinningen.
Undertexter: Kristina Donnellan