To je kolo zgodovine.
Nenehno vrtinčenje vzroka in posledice.
Izčrpavajoče je.
Tudi Tolstoj je tako gledal na to.
Razumel je, da to kolo omogoča trud navadnega človeka.
Zato je ta roman tako zgovoren.
Resnico govori.
Bando, kaj vi menite?
Se strinjate?
Strinjam se, da je Tolstoj poskusil upodobiti to temo.
Vendar mu ni uspelo.
Ga. Nakazono tega ne uvidi.
Liki v romanu so aristokrati ali pa so povezani z aristokracijo.
Manjkajo prave človeške izkušnje.
Ne gre za izkušnje privilegiranega razreda,
katerega član je marsikdo v tej učilnici, temveč upodobitev sveta,
kjer se ljudje s težavo preživljajo.
Dobra tematika, toda izvedba peša.
Po mojem mnenju
gre tu za neuspeh.
Dobro povedano, Bando.
Spet ste zadeli žebljico na glavico.
Po njemu se zgledujte.
Zdaj pa se osredotočimo na Knjigo IV.
LETO DNI POZNEJE
TOKIO 1951
Tega ne moreva početi tu. Videli naju bodo.
Ni mi mar. Naj vidijo.
Na predavanje moram.
PO KNJIGI MIN JIN LEE
Pohiti, Mojzes.
Glejta.
Deluje! Uspelo ti je
- Mala malica. - Ja.
Še malo. Nadaljuj.
Tisto.
Si res mislil, da se boš izmazal?
Gospod Goto.
Nisem vas pričakoval tu.
- Niste ob četrtkih... - Tišina!
Dobro me poslušaj.
Ker obožujem rezance tvoje mame, bom usmiljen do tebe.
Pridi z menoj.
Si res to naredil? Poglej me!
Žal mi je.
Kaznovala ga bom. Obljubim.
Plačali bomo izgubo.
Kaj boste dosegli s tem?
Kaj pa potem?
Previdnejši bomo. Pazili bomo, da hodi v šolo.
Šola ni zanj.
Toda mora v šolo.
Kaj pa naj drugega?
Dovolite, da dela zame. V igralnem salonu.
Pošteno delo je.
Tam ne bo zašel v težave.
Jaz bom poskrbel za to.
- Premlad je. - Ga. Bando, ne poslušate me.
Ni njegov brat.
OBVESTILO O ODPLAČANEM POSOJILU
Dobil sem pismo, da je moje posojilo odplačano.
To je gotovo napaka.
Denar je bil nakazan.
Pred tremi dnevi. Celotna vsota.
Toda...
Lahko vidite, kdo je nakazal denar?
Nekdo iz Tokia.
Nosilec računa je Salomon Baek.
Ste prepričani?
Sem.
A tako.
Hvala.
Lep dan želim.
Kdo ve, kaj se dogaja v salonu z igralnimi avtomati.
Tudi mene skrbi.
Toda Goto mi je obljubil.
Ni družina.
Mojzesa ne bo čuval, kot bi bil njegov.
Kaj pa naj?
Naj se še naprej slepimo, da bo šel po Noetovi poti?
Med vojno je bilo drugače.
Za preživetje smo morali narediti vse.
Vsi so.
Toda tega je zdaj konec.
Res misliš, da smo zunaj nevarnosti?
Zakaj ravno igralni avtomati?
Gotovo obstaja spoštljivejša možnost.
To bi pričakovala od svojega svaka.
Ne od tebe.
ZA: G. JOSEB BANDO OSAKA, JAPONSKA
OD: G. ČANGHO KIM PJONGJANG, KOREJA
Ti knjiga ni všeč?
- Je. Ne gre za to. - Kaj pa potem?
Ko berem o vsem tem trpljenju
in teh obupanih ljudeh,
postanem lačna.
Vem, čudno je.
Od kod prihaja ta huda lakota?
Kaj pa ti misliš?
Nisi kot liki v knjigi.
Ni ti treba skrbeti, da boš lačna
ali da boš živela v zanikrnih pogojih.
A vseeno bi rada jedla,
da si dokažeš, da ti ne bo nič manjkalo.
Ko boš imela poln želodec hrane,
pa boš dojela, da je sploh nisi okusila.
Hrana je imela okus po papirju.
Pelji me v svojo sobo.
Želim si te.
Žal mi je.
Na večerjo grem, kot vsak teden.
Tvoj skrivnosten dobrotnik.
Ne pravi mu tako.
Kaj ni res? Dom ti plačuje.
To delam za naju.
Rada bi ga spoznala.
Rekel sem ti že. Nikoli.
Kaj pa je narobe z njim?
Je nekakšna pošast?
Sem v teh mesecih, kar sva skupaj, kaj zahteval od tebe?
- Ne, ampak... - Torej mi dovoli to eno stvar.
Samo to te prosim.
Ne moreš ga spoznati. Razumeš?
Nekaj mi obljubi.
Ko boš nocoj s to skrivnostno osebo in boš jedel zelo drago večerjo,
uživaj v vsakem grižljaju,
dokler ne boš skoraj počil.
Noe,
vse imejva.
Drži, gradimo sanje.
Toda te sanje bomo uresničili.
Klub bo sprejel 500 članov.
Pred dvajsetimi minutami
je bilo na voljo le še 47 mest.
Gradnja naj bi se začela čez 90 dni.
Načrtujemo, da bo golf igrišče naslednje poletje odprto.
Oprostite. Kako nameravate rešiti težavo s pomanjkanjem delavcev?
V mestu se na veliko gradi. Menda je zelo težko najti delovno silo.
Zagotavljam vam,
da imajo naši družabniki zadevo pod nadzorom.
Imeli bomo dovolj delavcev.
Izvolite.
Širijo se govorice o zlomu nepremičninskega trga.
Kaj menite o tem?
Kaj menim o tem?
Menim, da je to zabavna govorica.
Cene zemljišč v tej državi niso padle
že od konca druge svetovne vojne.
V Tokiu so nepremičnine številka ena.
Japonska bo zelo kmalu prehitela Združene države Amerike
in postala največje gospodarstvo na svetu.
Razmislite o tem.
Amerika bo številka dve.
Zakaj bi nas skrbelo?
Zdaj pa, koga zanimajo toplice?
Uporabili bomo najboljši italijanski marmor.
Torej ne bo več težav?
Zaradi vaše radodarne podpore
so se še preostali člani parlamenta premislili.
Ne bo več ovir.
Zelo dobro.
In cena?
Štirideset milijonov jenov.
Vem, da ste imeli nekaj drugega v mislih, a to je vseeno dobro...
Trideset milijonov.
In nič več.
Toda gospod Koh.
Članov parlamenta ni lahko prepričati.
Pričakujete koga?
Ja. Zelo pomembnega gosta.
Nisem hotel motiti.
- Lahko počakam v avli. - Nikakor.
Hotel sem, da se spoznata. Pridruži se nama.
To je g. Kurogane.
Vem, kdo ste. Pogosto vas vidim v časopisih.
V enih sem prihodnost te velike države,
v drugih nadloga.
Bral sem same pozitivne stvari.
Kdo je ta mladi gospod?
Eden največjih umov naslednje generacije.
Žal pa je preveč skromen.
Ga bomo že vzeli v roke.
Kaj delaš?
Sem študent drugega letnika na Wasedi.
- Kaj boš izbral? - Politiko.
Odlična izbira.
Če si tako obetaven, kot pravi g. Koh,
boš tudi ti kmalu polnil časopisne članke.
Kako ti je ime?
Baek.
Noe Baek.
Nedvomno se bova še srečala.
Iti moram.
Preden greš.
Ko se naslednjič dobiva, pričakujem, da bo številka 30.
Danes je malo več kot običajno.
Menda si se poročil in imaš nov dom.
To je moje darilo.
Spet greš ven?
Malo zraka bi mi dobro delo.
Je še kaj?
Kaj je to?
Od njega so.
Žal mi je.
Skril sem jih pred teboj.
Danes bova poskusila jagodo.
Dobro je poskusiti nove stvari.
Je kaj narobe?
Moj sin.
Sumil je, da se mi dobrikaš,
da bi nama vzel denar.
Najel je zasebnega detektiva, da te preveri.
Kaj je naredil?
Tega ne bi smel narediti,
je pa imel dober namen.
Zame ga je skrbelo.
Nekaj je našel.
Vojna.
To je bilo že davno.
Bil si mlad, pa vendar...
Jaz...
Morilec sem.
Kaj pa ti delaš tu?
Vidim, da si še vedno tu.
Še vedno čistiš za njim.
Joši te je nekaj vprašal.
Pusti naju.
Ne boj se, Sugihara. Nimam prvič opravka z njim.
Nekaj sem prišel jasno povedat.
Mojega sina pusti pri miru. Prekini stike z njim.
To je nemogoče.
Tvoj sin mi bo prinesel veliko denarja.
Mi nisi že dovolj pobral?
Tako gledaš na to?
Zanimivo.
Nisem hotel, da me ima tvoj dedek rad.
Samo je tako hotel.
Zaradi Salomona si prišel.
Pravim ti, da se je odločil.
Tako kot ti pred leti.
Če ti to ni všeč, se pogovori z njim.
Če nista v najboljših odnosih...
To ni moja stvar.
Oba veva, da bi te takrat lahko uničil.
A sem ti pokazal usmiljenje. Zato me zdaj dobro poslušaj.
Če boš škodoval mojemu sinu, ne bom več usmiljen.
Veš, česa sem sposoben.
Si razumel?
Hej!
Prinesi mi dve škatli. In cigarete.
Ostanek obdrži.
Dve škatli hoče.
Hej.
Jaz bom uredil.
Ti kar pometaj.
G. Joši, dobrodošli. Mamoruja ste pripeljali.
Res delaš tu?
Koliko si star?
Petnajst.
Ti?
Sedem.
Je tisto tvoj dedek?
Ne veš, kdo je?
Ne.
Mamoru.
Si dokončal Brate Karamazove?
Seveda.
- In, kaj praviš? - Ste ga prebrali?
Preberem vse, kar ti, Noe.
Vso obvezno čtivo.
Zakaj? Zaposlen moški ste, g. Koh.
Ker prej nisem imel priložnosti.
Tvoja ljubezen do knjig me je spodbudila.
Toda knjige niso tvoja prihodnost.
Ne bom politik.
Rad bi bil učitelj.
Na Wasedo si prišel, da boš učitelj?
To je trapasto.
Tu se ti odpirajo številna vrata. Le da se tega še ne zavedaš.
Zavedam se,
toda odločil sem se.
Kdo si?
Se opravičujem, ker motim. S prijateljem sem zmenjena.
Kaj delaš tu?
Kdo je to?
Sem Akiko Nakazono.
Noetova dobra prijateljica. On me je povabil.
Nisem pričakoval gostov, a kar naprej, hrane je dovolj.
Nakazono.
Je tvoj oče slučajno Hitoši Nakazono?
- Podsekretar za zunanje zadeve. - Ja, to je moj oče.
Noe, sedi.
- Veš, kdo sem jaz? - Vsekakor. Noe vas zelo hvali.
Ravno sva govorila o njegovi prihodnosti.
Njegovi prihodnosti?
Kako resen pogovor.
Menim, da ga čaka izjemna prihodnost.
To sem takoj začutila.
Najprej pa si jo mora želeti.
Mogoče mi lahko pomagaš pri tem.
Na prihodnost.
Sajonara, jebeni Shiffley's.
Hej, stari.
- Kdaj odhajaš domov? - Ne grem nazaj v ZDA.
Macao.
- Joši mi je ponudil službo. - Kakšno?
Upravljanje nove igralnice.
Kaj pa tvoji otroci?
Oči sem si zatiskal.
Če so do zdaj preživeli brez mene...
To že, ampak ali misliš čisto resno?
Ja.
- Toda Macao? - Zakaj ne?
Tokio sem prestal. To je le še ena postojanka.
Poleg tega oba veva, da bo tukajšnji trg propadel. Razmisli.
Še vedno se spomnim tvoje prve laži.
Katere?
"Ne bom ostal tu."
Ko začneš verjeti lastnim lažem, si v hudih težavah.
Hvala.
On bo še eno.
Tisto ne bi smela biti laž.
A tu sem, po Abejevi zaslugi.
Stavim, da se mu meša.
Kar naj se mu.
Glavno, da preklinja moje ime.
Se ti tip niti malo ne smili?
Niti malo. Tega si ne morem privoščiti.
Hvala.
Klinc gleda vse.
Sploh ni tako grozen, kot si govoril.
Ne gre za to.
Pač pa zame?
Si se bal, da te bom osramotila?
Prosil sem te, da se ne vmešavaš v to.
Hočem biti del tega. Ne bom se opravičila.
Misliš, da se lahko igraš z menoj?
Se zabavaš z menoj, ker si naivna, bogata deklica...
Kako si drzneš tako govoriti z menoj?
Misliš, da ne vem?
Kako zelo uživaš, ko razburjaš ljudi.
Ti in korejski ljubimec. Kakšen škandal.
Tako zelo hrepeniš po pozornosti, da si prav bedna.
Ni mi mar, kako me vidijo. V tem se razlikujeva.
Ti dovoliš, da te drugi definirajo.
Pomisli malo.
- Kdo od naju je zares beden? - Odidi.
Ne bom.
Ne bom te izpustila.
Nočem te več.
Ker poznam resnico?
Zato?
Kaj misliš, da veš?
Ničesar ne veš.
Ti pa veš, kajne?
Tisti moški je tvoj oče.
- Hansu Koh... - Rekel sem, da utihni!
SUITA
Takoj moram govoriti s Hansujem Kohom.
- Pozno je... - Naj vstopi.
Poklical te bom, če te bom rabil.
Usediva se.
Ne bi je smeli spoznati.
Akiko. Prelomila je obljubo.
Ko sem ji povedal, da je konec, je rekla nekaj skrajno neumnega.
Čisto...
Ni smiselno.
Čeprav je neumno, da se zmenim za njene besede...
To moram slišati od vas.
Kaj ti je povedala?
Rekla je...
da ste...
moj oče.
Povejte, da ni res!
Res je.
Takrat sem trgoval z ribami.
Potoval sem med Osako in Busanom.
V domovino sem se vrnil po skoraj 16 letih.
Nisem mislil, da bo vplivalo name, a je.
Si jo posilil?
Seveda ne.
Si jo pa izkoristil.
Moral si jo!
To želiš verjeti?
Da sem zapeljal ubogo podeželsko deklico?
Namesto da sprejmeš, da me je ljubila.
To ni mogoče.
Podel človek si.
Pokvarjen! In sebičen.
Kaj pa ti?
Kri, ki teče v mojih žilah,
teče tudi v tvojih.
Moja kri, ne kri tistega butca, ki si ga klical oče.
Kako si drzneš reči, da sem podel?
Videl sem te.
- Tisto noč na kmetiji. - In?
Kaj sem ti rekel?
Naprej glej.
Noe,
vedno glej naprej.
Tistega dne...
Vem, da si me slišal.
Nisi se ozrl nazaj.
Moj si.
Noe.
Končno se lahko nehamo pretvarjati.
Pojdi se domov naspat.
Zjutraj bo vse drugače, boš videl.
Klečeplazili bodo.
Poskrbel bom za to.
Bili so sovražniki.
Tako so nam povedali.
Rekli so, da nam bodo posilili ženske in uničili domove.
Verjel sem jim.
Pomislil sem na svojo ženo,
najine bodoče otroke in svoje starše.
Takrat so bili še živi.
Vsi smo bili popolnoma izčrpani.
In sestradani.
Vročina je bila neusmiljena.
Žuželke so nas žive jedle.
Vse tiste mesece smo bili na robu preživetja.
Še živali so živele v boljših pogojih.
Pomislil sem, da bomo umrli kot živali.
To sem mislil.
In...
Ko smo dobili ukaz...
Duša mi je spolzela iz telesa.
Naredil sem, kar so mi naročili.
Toda to ni bil zadnji ukaz.
Še eden je bil.
Vse pozabite.
To so nam rekli.
Tudi ta ukaz sem upošteval.
Tepci smo, če mislimo,
da lahko pozabimo na preteklost.
Kaj pa naj bi naredili?
Vse življenje mislili na to?
Želim ti vse najboljše.
In tako je to.
Ni dvoma.
Zakaj se tako razburjaš? Samo želela sem,
da bi bila skupaj še 500 let.
Je to
trik usode?
Da se moja prihodnost
zdaj zdi temačna.
Nobenega dvoma ni.
Noe.
Kaj delaš tu?
Mama.
Kaj? Kaj je narobe?
Samo...
Tvoj obraz sem hotel videti.
Je kaj narobe v šoli?
- Je pretežka? - Ne.
Všeč mi je.
Prvič imam občutek,
da zmorem vse.
Kaj pa potem...
Povej mi.
Zakaj si prišel?
Saj sem ti rekel. Videti sem te hotel.
- Nazaj se bom odpravil. - Že?
Šele prišel si.
Prespi. Zjutraj boš šel.
Ne morem. Iti moram.
S prijateljem sem dogovorjen.
- Potem te bom pospremila do postaje. - Ni treba.
Za teboj je naporen dan. Počivat pojdi.
Čuvaj se.
Noe.
Vse je v redu, mama.
Noe.
Ste videli mojega sina?
Noe! Noe!
Udarna novica.
Elitne finančne kroge je pretresla novica
o samomoru Abeja Masaruja, direktorja Wae Enterprisa.
G. Abe je bil pomembna figura,
dokler niso kontroverznosti vrgle slabo luč na njegov najnovejši projekt.
Njegovo truplo so našli danes zjutraj v narodnem parku Čubu Sangaku.
Očividci so videli
moško truplo pasti s klifa.
Policija je našla Abejeve čevlje,
ne pa tudi poslovilnega pisma.
Preiskava še poteka. Druge novice.
Kje je? Nima denarja in na nikogar se ne more zanesti.
Moji možje ga še iščejo. Celo državo bodo prečesali.
Že tedne ga ni!
Povsod smo iskali. Nikjer ga ni.
Našel ga bom.
Ne bom odnehal.
Poglej naju.
Midva sva kriva.
To je bilo usojeno.
- Ne govori neumnosti. - Res je!
- Uničila sva ga. - Ne.
Vsa tvoja žrtvovanja, vsi moji grehi,
vse to sva naredila zanj.
Rekel je, da noče tega.
Morala bi vedeti.
Tistega večera...
Prišel se je poslovit.
Mi povedat, naj ne skrbim. To je moral reči.
Usmilil se me je.
Šel je.
Nikjer ni sledu o njem.
Sandža.
G. Koh!
Zakaj mi niste povedali, da ste se vrnili?
Na zdravje!
O ne!
Pijana sem!
Bi se radi igrali?
G. Koh?
Poberi se!
Nadaljujte!
Oče mi je pripovedoval
o divjih konjih v Jongdoju.
Krilati konji.
Tekli so noč in dan.
Bili so tako hitri, da jih njihove sence niso dohajale
in so se morale ločiti od teles.
Mojzes.
Včasih se sprašujem,
zakaj nekaterim na tem svetu uspe preživeti, drugim pa ne.
Ali eni najdejo svoje sence, drugi pa ne?
Telo namreč
ne more živeti brez svoje sence.
Te sence nam povedo, kje smo.
Karkoli je,
midva sva tu.
Čeprav sva izgubila veliko nama ljubih oseb,
sva midva tu,
sediva za to mizo.
In tudi Salomon je tu.
Oprostite.
Potrebujete delavca?
Službo iščem.
Saj nisi eden tistih Korejcev, kaj?
Ne.
Nisem.
Pridno delam.
Prisežem.
Prav, pa poglejva, kako ti bo šlo.
Po imenu sem te pozabil vprašati.
Ogava.
Minato Ogava.
IGRALNI AVTOMATI
Prevedla Nena Lubej Artnak