(po japonsky) Je to koleso dejín.
Nekonečný kolobeh príčin a následkov.
A je vyčerpávajúci.
Tak to videl aj Tolstoj.
Pochopil, že to koleso sa točí
vďaka práci obyčajného človeka.
Preto je ten román taký veľavravný.
Hovorí pravdu.
Bando-kun, vidíte to tak aj ty?
Súhlasíte?
Súhlasím s tým, že zámerom Tolstého bolo pokúsiť sa vykresliť danú tému.
Avšak, nepodarilo sa mu to.
Nakazono-san si to neuvedomuje.
Postavy
v románe sú aristokrati alebo majú úzke väzby s ich svetom.
To, čo chýba, je kaleidoskop
skutočnej ľudskej skúsenosti.
Taký, ktorý nevychádza z pohľadu privilegovanej triedy,
ktorou sú mnohí v tejto triede,
ale zobrazuje svet,
v ktorom ľudia bojujú o prežitie.
Áno, zvolil dobrú tému,
ale jej prevedenie bolo nešťastné.
V mojich očiach
je kniha sklamaním.
Výborne, Bando-kun.
Znovu ste prerazili pod povrch textu.
Všetci by ste mali nasledovať jeho príklad.
Teraz sa pozrieme na deviatu knihu.
O ROK NESKÔR
TOKIO 1951
Tu nie.
Niekto nás uvidí.
No a čo. Nech nás vidia.
Ale musím ísť na hodinu.
PODĽA KNIHY MIN DŽIN LEEOVEJ
PAČINKO
Rýchlo, Mozasu.
Sleduj.
Funguje to! Máš to!
- Hračka. - Aké ľahké.
Ešte trochu. Pokračuj.
Tamto.
Myslel si si, že ti to prejde?
Goto-san...
Nečakal som, že tu budete.
- Ja že vo štvrtky... - Ticho!
Pozorne počúvaj.
Pretože mám rád rezance od tvojej mamy,
zľutujem sa nad tebou.
Poď so mnou.
(po kórejsky) Urobil si to?
Pozri sa na mňa.
Prepáč.
Potrestám ho.
Máte moje slovo.
Uhradíme vám straty.
Potrestáte ho...
A čo z toho?
Čo potom?
Budeme ostražitejší,
bude sa viac snažiť v škole...
Učebnice nie sú preňho.
Musí chodiť do školy.
Čo iné mu ostáva?
Nech pracuje pre mňa.
V salóniku.
Je to poctivá práca.
Nedostane sa tam do problémov.
Postarám sa o to.
Je primladý.
Nepočúvate ma, pani Bandová.
Nie je jeho brat.
OZNÁMENIE O SPLATENÍ ÚVERU
Prišiel mi list, vraj som splatil úver.
Určite došlo k chybe.
Vidím, že platba prebehla.
Bankovým prevodom pred tromi dňami uhradili celú sumu.
Ale...
Vidíte, kto to uhradil?
Zdá sa, že platba prebehla z Tokia.
Vlastníkom účtu je Solomon Bäk.
Ste si istá?
Určite.
Chápem.
Ďakujem.
Pekný deň.
Ktovie, čo všetko sa deje v pačinko salóne.
Mám rovnaké obavy ako ty.
Ale Goto-san mi dal svoje slovo.
Nie je rodina.
Nepostará sa o Mozasua ako o vlastného.
Tak čo máme robiť?
Ďalej si namýšľať, že bude nasledovať Noov príklad?
Počas vojny to bolo iné.
Museli sme robiť všetko, aby sme prežili.
Ako každý.
Ale tomu je už koniec.
Naozaj si myslíš, že sme z najhoršieho vonku?
Prečo práve pačinko?
Určite existuje aj slušnejšia práca.
Takéto reči som očakávala od švagra.
Nie od teba.
PRE PÁNA JOSEBA BANDA OSAKA, JAPONSKO
OD PÁNA KIMA ČANGHA PCHJONGHANG, KÓREA
Nepáči sa ti tá kniha?
Veľmi sa mi páči. Nejde o to.
Tak o čo?
Čítať o takom utrpení
a toľkých zúfalých ľuďoch...
Cítim sa potom hladná.
Zvláštne, viem.
Kde sa to vo mne berie? Ten dravý hlad.
Čo si o tom myslíš?
Tie postavy v knihe, to nie si ty.
Nemusíš sa báť, že budeš hladovať,
či žiť v takých biednych podmienkach.
Ale aj tak si chceš naplniť brucho,
len aby si dokázala sama sebe, že nikdy neostaneš bez jedla.
A hoci sa naješ až do prasknutia,
uvedomíš si, že si pri jedle necítila žiadnu chuť.
Všetko to chutilo ako papier.
Vezmi ma do svojej izby.
Chcem ťa.
Prepáč.
Mám dohodnutú týždennú večeru.
S tým tajným mecenášom.
Nehovor mu tak.
Ale je to pravda, nie?
Platí ti internát...
Robím to pre nás.
Chcem sa s ním zoznámiť.
Povedal som ti, že sa to nestane.
Ale čo s ním je?
Je to nejaký netvor?
Odoprel som ti niekedy niečo
za tých pár mesiacov, čo sme spolu?
- Nie, ale... - Tak mi dovoľ túto jednu vec.
Nič viac od teba nebudem žiadať.
Nikdy sa s ním nezoznámiš. Rozumieš?
Tak mi niečo sľúb.
Večer, keď budeš s tou záhadnou osobou
jesť tú neuveriteľne drahú večeru,
vychutnáš si každučké sústo,
až kým budeš mať pocit, že praskneš.
Noa,
my dvaja, majme to všetko.
Áno, budujeme sen.
Ale premeníme ho na realitu.
Počet členov bude obmedzený na 500.
A pred 20 minútami
ostávalo posledných 47 miest.
Očakávame, že do 90 dní sa začne výstavba.
A do budúceho leta plánujeme otvoriť golfové ihrisko.
Prepáčte. Ako si poradíte s momentálnym nedostatkom pracovných síl?
Pri takom množstve výstavby
v meste je vraj ťažké nájsť ľudské zdroje.
Uisťujem vás,
že naši partneri to majú pod kontrolou.
Nebudeme mať nedostatok pracovných síl.
Áno, prosím.
Počíta sa s možným krachom na realitnom trhu.
Máte na to nejaký názor?
Môj názor?
Je to vtipná klebeta.
Pretože história nám hovorí, že od konca druhej svetovej vojny
ceny pôdy v tejto krajine nikdy neklesli.
Tu v Tokiu kraľujú nehnuteľnosti.
A v blízkej budúcnosti
Japonsko predbehne Spojené štáty americké
a stane sa najväčšou ekonomikou sveta.
Zamyslite sa.
Amerika ako číslo dva.
Tak čoho by sme sa mohli báť?
A teraz, kto chce počuť o wellness?
Bude z najvybranejšieho talianskeho mramoru...
Takže nemusím očakávať ďalšie problémy?
Vďaka vašej štedrej podpore
sa zvyšní členovia snemu spamätali.
Už nenastanú žiadne prekážky.
Výborne.
A cena?
Štyridsať miliónov jenov.
Viem, že ste dúfali v niečo iné,
ale aj tak je to dobré...
Tridsať miliónov.
Viac nie.
Ale, Koh-san...
Iba preto, že to poviete,
nie je ľahké presvedčiť ostatných členov snemu.
Čakáte niekoho?
Áno. Veľmi dôležitého hosťa.
Nechcem rušiť.
Môžem počkať dole v hale.
Ani náhodu.
Chcel som vás predstaviť.
Pridaj sa k nám.
Toto je Kurogane-san.
Poznám vás. Často o vás čítam v novinách.
Podľa novín
som buď budúcnosťou tohto skvelého národa
alebo jeho pohromou.
Čítam samé chvály, verte mi.
Kto je tento mladý džentlmen?
Je jedným z najlepších mozgov ďalšej generácie.
Ale, bohužiaľ, je príliš skromný.
To z neho ešte vydolujeme.
A čím sa živíš?
Som v druhom ročníku.
Na Wasedskej univerzite.
- Na čo sa chceš zamerať? - Na politiku.
Skvelá voľba.
Ak si taký sľubný, ako hovorí Koh-san,
aj o tebe budú čoskoro písať v novinách.
Tak, ako sa voláš?
Bäk.
Noa Bäk.
Určite sa opäť stretneme.
Už musím ísť.
Než odídeš.
Pri najbližšom stretnutí očakávam, že číslo bude 30.
Dnes si tam nájdeš o niečo viac.
Počul som, že si sa oženil a máte nový domov.
Považujte to za moje blahoželanie.
Znova ideš von?
Čerstvý vzduch mi prospeje.
Ešte niečo?
Čo to je?
Sú od neho.
Prepáč.
Skrýval som ich pred tebou.
Dnes skúsime jahodové.
Je dobré skúšať nové veci.
Stalo sa niečo?
Môj syn...
Mal dojem, že sa so mnou zbližuješ,
aby si nás obral o peniaze.
A tak si najal vyšetrovateľa.
Čože urobil?
Nemal to urobiť,
ale myslel to dobre.
Bál sa o mňa.
A niečo našiel.
O vojne.
Bolo to dávno.
Bol si mladý, no aj tak...
Ja...
Som vrah.
Čo tu robíš?
Vidím, že si ešte tu.
Stále po ňom upratuješ.
Joši-san sa niečo pýtal.
Daj nám chvíľu.
Neboj sa, Sugihara.
Už som s ním mal do činenia, no nie?
Prišiel som sa vyjadriť jasne.
Drž sa ďalej od môjho syna. Preruš s ním kontakt.
To nebude možné.
Tvoj syn mi zarobí veľa prachov.
Nevzal si mi už dosť?
Tak to vidíš?
Zaujímavé.
Nikdy som nechcel lásku tvojho starého otca.
Nežiadal som o ňu.
To bolo jeho rozhodnutie...
Prišiel si hovoriť o Solomonovi.
A ja ti hovorím,
že sa rozhodol.
Ako ty pred rokmi.
Ak ti to vadí, choď za ním.
Pretože nech je medzi vami akákoľvek trhlina,
ja za ňu nemôžem.
Obaja vieme,
že som ťa vtedy mohol zničiť.
Ale zľutoval som sa.
Tak teraz ma počúvaj.
Ak môjmu synovi ublížiš, už nebudem mať zľutovanie.
Vieš, čoho som schopný.
Rozumieme si?
Hej!
Dones mi dve škatule.
A cigarety.
Výdavok si nechaj.
Chce dve škatule.
Hej.
Postarám sa o to.
Vráť sa k upratovaniu.
Joši-san, vitajte.
A s vami prišiel aj Mamoru...
Pracuješ tu?
Koľko máš rokov?
Pätnásť.
Ty?
Sedem.
To je tvoj starký?
Nevieš, kto to je?
Neviem.
Mamoru.
Dočítal si Bratov Karamazovcov?
Samozrejme.
Čo si o tom myslíš?
Čítali ste to?
Čítam všetko, čo ty, Noa.
Všetko povinné čítanie.
Prečo? Máte veľa povinností, Koh-san.
Nikdy som nemal tú príležitosť.
Noa, svojou láskou ku knihám si ma inšpiroval.
Ale knihy nie sú tvoja budúcnosť.
Nebudem študovať politiku.
Chcem byť učiteľ.
Išiel si až na Wasedskú, aby si bol učiteľ?
To je smiešne.
Otvára sa ti tu mnoho dverí.
Len to ešte nevidíš.
Vidím,
ale určil som si vlastnú cestu.
Kto si?
Prepáčte, že ruším, ale prišla som za priateľom.
Čo tu robíš?
Kto to je?
Som Akiko Nakazonová.
Noa je môj dobrý priateľ.
Pozval ma.
Nečakal som hostí, ale prosím, máme všetkého dosť.
Nakazonová...
Nie si dcéra Hitošiho Nakazona?
Zástupcu ministra?
Áno, je to môj otec.
Noa, sadni si.
Vieš, kto som?
Samozrejme. Noa o vás hovoril samé dobré veci.
Práve sme hovorili o jeho budúcnosti.
O jeho budúcnosti?
Aká vážna téma.
Viem, že ho čaká skvelá budúcnosť.
Už od nášho prvého stretnutia.
Ale najskôr ju musí chcieť.
S tým by si mu mohla pomôcť.
Na budúcnosť.
Sayo-doriti-nara, Shiffley's.
Hej, chlape.
Kedy odlietaš domov?
Nevraciam sa do Štátov.
Makao.
- Joši-san mi ponúkol prácu. - Akú?
Manažéra jeho novej herne. Celej.
A čo tvoje deti?
Koho chcem oklamať?
Až doteraz to zvládli bezo mňa a prežili.
Áno, možno na začiatku.
Ale naozaj to myslíš vážne?
Áno.
Ale Makao?
Prečo nie?
Zvládol som Tokio. Bude to len ďalšia zastávka na ceste.
Okrem toho, obaja vieme, že tunajší trh padne. Mal by si o tom premýšľať.
Stále si pamätám tvoje prvé klamstvo.
Aké?
„Neostanem tu.“
Vieš, že si v kaši,
keď začneš veriť vlastným klamstvám.
Ďakujem.
Ešte jeden preňho.
Nemalo to byť klamstvo.
Ale vďaka Abemu som tu.
Teraz sa určite ide posrať.
Ja som s tým v pohode.
Pokiaľ ma preklína.
Ani trošičku ti ho nie je ľúto?
Ani náhodou. Nemôžem si to dovoliť.
Vďaka.
Srať na všetko.
Vôbec nie je taký netvor, za akého si ho vykreslil.
Nejde o to.
Tak ide o mňa?
Bál si sa, že ťa nejako strápnim?
Žiadal som ťa, aby si sa do toho neplietla!
Chcem byť toho súčasťou.
A neospravedlním sa.
Myslíš, že sa so mnou môžeš len tak zahrávať?
Že som nejaká hračka, ktorá pobaví
takú naivnú boháčku...
Ako sa opovažuješ so mnou takto hovoriť?
Myslíš, že to nevidím?
Ako si užívaš, keď u ľudí vyvolávaš reakcie.
Ty a ten tvoj kórejský milenec.
Aký škandál.
Tak zúfalo túžiš po pozornosti.
Si úbohá.
Je mi jedno, čo si o mne ľudia myslia.
V tom sme rozdielni.
Dovolíš, aby ťa definovali iní.
Zamysli sa nad tým.
- Kto je tu ten úbohý? - Odíď.
Nie.
Neodídem od teba.
Už ťa nechcem.
Lebo poznám pravdu?
Preto?
Čo si myslíš, že vieš?
Nevieš nič.
Ale ty áno, však?
Ten muž je tvoj otec.
- Koh Hansu je... - Vravím drž hubu!
Musím okamžite hovoriť s Koh Hansuom.
- Je neskoro... - Pusť ho.
Zavolám ťa, ak bude treba.
Sadnime si.
Nemali ste ju spoznať.
Akiko. Porušila sľub, ktorý mi dala.
Keď som to chcel ukončiť,
povedala tú najsmiešnejšiu vec.
Je to úplne...
Nedáva to zmysel.
Ale hoci je hlúpe uznať jej slová za odôvodnené...
Musím to počuť od vás.
Čo ti povedala?
Povedala...
že ste...
môj otec.
Povedzte, že to nie je pravda!
Je to pravda.
Vtedy som obchodoval s rybami.
Cestoval som medzi Osakou a Pusanom.
Do svojej vlasti som nevkročil takmer 16 rokov.
Myslel som si, že ma to neovplyvní, ale ovplyvnilo.
Bolo to proti jej vôli?
Isteže nie.
Ale využili ste ju.
Muselo to tak byť!
Chceš tomu veriť?
Že som zviedol chudobné dedinské dievča?
Namiesto toho, aby si prijal, že ma milovala...
To nie je možné.
Ste odporný.
Skazený!
A sebecký.
A čo si potom ty?
Lebo krv, ktorá prúdi v mojich žilách...
prúdi aj v tých tvojich.
Nie krv toho hlupáka, ktorého si celé roky nazýval otcom.
Kto si, že ma nazývaš odporným?
Videl som vás.
V tú noc na farme!
A čo?
Čo som ti povedal?
Pozeraj sa dopredu.
Noa,
vždy sa pozeraj dopredu.
Viem, že v ten deň...
si poslúchol moje slová.
Neobzeral si sa späť.
Si môj.
Noa...
konečne môžeme skončiť s touto pretvárkou.
Choď sa domov vyspať.
Keď sa ráno prebudíš, uvidíš.
Všetko bude inak.
Budú sa plaziť.
Ja to zariadim.
Boli to nepriatelia.
To nám povedali.
Chystali sa znásilňovať naše ženy a ničiť naše domovy.
Uveril som im.
Myslel som na svoju manželku
a naše budúce deti.
A svojich rodičov.
Vtedy ešte obaja žili.
Všetci sme boli vyčerpaní.
A hladovali sme.
A tá horúčava bola nemilosrdná.
Hodovali na nás chrobáky.
Celé mesiace sme sotva prežívali.
A v takých podmienkach sme boli sotva ľudia.
Napadlo mi, že tam umrieme.
To som si myslel.
A...
keď prišiel ten rozkaz...
duša mi ušla z tela.
A poslúchol som.
Ale nebol to posledný rozkaz.
Prišiel ešte jeden.
„Na všetko zabudnite.“
To boli ich slová.
Aj ten rozkaz som poslúchol.
Všetci sme boli blázni,
keď sme si mysleli, že na minulosť možno zabudnúť.
Čo iné nám ostáva?
Zostať k nej pripútaní po zvyšok života?
Želám ti veľa šťastia.
A tak to je
Niet pochýb
Len otázka A toľko zmätku
Zostať spolu 500 rokov?
Je to
Trik osudu?
Moja budúcnosť
Temná zdá sa byť
A je to tak Niet pochýb
Noa.
Prečo si prišiel?
Mama.
Čo je? Čo sa stalo?
Iba...
Chcel som vidieť tvoju tvár.
Stalo sa niečo v škole?
Je príliš náročná?
Nie.
Veľmi sa mi tam páči.
Prvýkrát
mám pocit, že dokážem čokoľvek.
Tak prečo...
Hovor.
Prečo si prišiel?
Povedal som ti.
Chcel som ťa vidieť.
Už pôjdem.
Takto hneď?
Sotva si prišiel.
Ostaň na noc.
Môžeš odísť ráno.
Nemôžem.
Musím ísť.
Mám plány s kamarátkou.
Tak ťa odprevadím na vlak.
Netreba.
Viem, aký si mala dlhý deň.
Chcem, aby si si oddýchla, mama.
Dobre sa o seba staraj.
Noa...
Mama, všetko je v poriadku.
Noa.
Videli ste môjho syna?
Noa! Noa!
Nové správy.
Šokujúca správa o samovražde CEO spoločnosti Wae Enterprise Masaru Abeho
sa šíri elitnými finančnými kruhmi.
Pán Abe bol významnou osobnosťou,
kým jeho posledný rozvojový projekt nezatienili nedávne kontroverzie.
Jeho telo objavili dnes skoro ráno v národnom parku Chubu Sangaku.
Svedkovia opísali
padajúce telo muža z vrcholu útesu.
Keď orgány prehľadali oblasť,
našli topánky pána Abeho, no žiadny list na rozlúčku.
Vyšetrovanie pokračuje.
A ďalšie správy...
Kde môže byť bez peňazí a pomocnej ruky?
Moji ľudia ho stále hľadajú,
prehľadávajú krajinu.
Prešli už týždne!
Hľadali sme ho všade.
Niet po ňom ani stopy.
Nájdem ho, nech sa deje čokoľvek.
Nevzdám sa.
Pozri sa na nás.
Je to naša vina.
Nakoniec by to vždy dopadlo takto.
Nehovor nezmysly.
Je to pravda!
Zničili sme ho.
Nie.
Sundža, všetky tvoje obety
a všetky moje hriechy
boli preňho.
Povedal, že to nechce.
A mala som to vedieť.
V tú noc...
sa prišiel rozlúčiť.
Potreboval mi povedať, aby som sa nebála.
Bolo to z jeho milosti.
Je preč.
Niet po ňom ani stopy.
Sundža.
Koh-san!
Prečo ste nepovedali, že ste späť v Osake?
Nazdravie!
Ale nie!
Som opitá.
Chcete sa hrať, Koh-san?
Koh-san?
Strať sa!
Pokračujte!
Keď som bola malá,
môj otec mi povedal o koňoch, ktoré voľne pobehovali v Jöngdo.
Čchollimy.
Celé dni a noci iba behali.
Tak rýchlo, že im ich tiene nestíhali.
Napokon sa ich telá museli oddeliť od svojich tieňov.
Mozasu,
ja...
Niekedy sa zamýšľam...
Prečo niektorí ľudia na tomto svete dokážu prežiť
a iní nie?
Ide o to, ktorí z nich nájdu svoje tiene,
a ktorí nie?
Pretože telo
nedokáže žiť bez svojho tieňa.
Tiene nám ukazujú,
kde práve sme.
Nech je akokoľvek,
ty a ja sme tu.
Hoci mnohí naši milovaní sú preč,
my sme tu
a sedíme pri tomto stole.
A máme aj Solomona.
Prepáčte.
Nepotrebujete výpomoc?
Hľadám prácu.
Nie si jeden z tých Kórejčanov, či áno?
Nie.
Ja nie.
Som pracovitý.
Prisahám.
No, tak sa pozrime
ako ti to ide.
Zabudol som sa opýtať na meno.
Som Ogawa.
Minato Owaga.
PAČINKO
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová