Násilí.
Tyranie.
Intriky.
Moc.
Po smrti Karla IV., českého krále a císaře Svaté říše římské,
se vše změnilo k horšímu.
Začalo se šířit temno a většina Evropy se utápěla v chaosu.
Kontinent zachvátila válka, mor a hlad.
Katolická církev je tak rozpolcená, že byli zvoleni dva papežové.
Jeden v Římě a jeden pod ochranou francouzského krále v Avignonu.
Pouze korunovace nového císaře může nastolit vládu práva.
Ale prvorozený syn Karla IV., český král Václav, který byl vybrán,
se topí v dluzích.
Korunovat jej může pouze papež v Římě.
Ale všichni, kdo podporují druhého papeže ve Francii,
se teď jeho korunovaci snaží zabránit za každou cenu.
Bože, odpusť nám,
co hodláme učinit.
Osm.
Sedm.
- Už jenom šest. - Proti nejmíň dvěma tuctům.
Moc dlouho už to nevydrží, Jene.
Teď pět.
Tak pojď!
Vyčkáváš, dokud můj poslední rytíř není mrtvý, a pak se ukážeš?
Jste naživu, ne?
Zešílel jsi?
Možná příště zaplatíte včas!
A chceme groše, žádný floriny.
- Cože? Kdy jsem já vám nezaplatil? - A kdy jsme my neochránili vás?
Jene, do Prahy je deset dní cesty. Víš, jak důležité je to, co dělám.
Když se tam nedostanu včas, všechno se ještě zhorší.
Ne!
Chci vědět, kdo na mě poslal ty zabijáky.
- Kdo vás poslal? - No tak, zabij mě.
Nebo se přidej k nám.
Proč?
Jsi poslední.
Jako většina z nás, měls největší štěstí.
Ten pán, co nás najal,
měl českej erb.
Byl to Jindřich z Rožmberka.
Mám věřit člověku, který se mě pokusil zabít?
Jo.
Smrt přináší život.
Pane z Rožmberka,
nepůjčíš-li mému bratrovi peníze na cestu do Říma,
budou na tebe možná poblíž tvého hradu čekat naši vojáci.
Králi Zikmunde,
jen proto, že vám váš poloviční bratr svěřil trochu moci,
vám nebude povoleno chovat se tu jako ve svém království. Tady nejste v Uhrách.
Nemáš mi co povolovat!
Jsem tu jen proto, abych bratrovi umožnil cestou do Říma,
kde bude jediným a pravým papežem korunován.
Blíží se zima, za pár týdnů už ta cesta nebude možná.
Tyto obavy lze jistě upokojit.
Má pouze jednu obavu. Kdyby vás na té cestě zabili,
přijdeme nejen o peníze, které žádáte teď,
ale i o značné sumy, které už dlužíte.
To se nestane.
Bůh našeho otce za toutéž korunou bezpečně provedl přes celou Itálii.
Ale také vrátil Bůh z Itálie vašeho praděda jako bednu s kostmi!
Ovšem praděd neměl toto.
Toto zaručí našemu králi bezpečnou cestu do Říma
ke korunovací na císaře.
Ta upokojí tvé obavy,
Rožmberku.
Tváříš se, jako bys viděl ducha.
Hm?
Snad sis nepřinesl jenom pro sebe.
Děvče.
Přinesla bys nám něco k pití?
Vodu?
Nebo takoví drsní bojovníci upřednostní něco silnějšího?
- Ach! - Dones to nejlepší.
Cejtí pořádnýho chlapa.
Jo, to já taky. Smrdíš.
Děkuju.
Někdo tu asi nemá radost, že má král jet do Říma.
Páni, co to mají platit.
- Musíš být bohatý. - Ani to neutratím.
Nechceš mi pomoct?
Tak můžeš něco půjčit králi.
Ano, ale ať se králi podaří získat cokoliv,
nikomu z chudých, a ani z těch mimo tuto komnatu, to prospěch nepřinese.
Rožmberku, počkej! Nemůžeš jen tak odejít!
Slíbil jsi nám podporu, když zajistím bezpečný průjezd.
To jsem slíbil předtím, než přijel Zikmund.
Než začal drancovat a dovedl království na pokraj bratrovražedné války.
Na mé peníze zapomeňte.
- Děkuji. - Paní Kateřino.
Pane Boreši.
Otci se po vás od vaší poslední návštěvy stýská.
Bude-li se to vyvíjet jako dosud,
budu jezdit častěji.
Žižko!
- Toraku. - Překvapuje mě, že tě vidím doma.
Jen projíždím.
- Pořád děláš pro Zikmunda? - Verbujeme.
K doprovodu jeho bratra do Říma.
- Furt tak dobře platí? - Ještě mnohem líp.
V lepší dobu ses vrátit nemohl.
Všichni tady jsou měkký. A poddajný.
Jdou skoro dobrovolně.
- Podumáme o tom. - Pokud chcete dělat pro mě.
Jinak dumejte v jiným království.
Nezapomínejte, že tady konáme Boží dílo!
Boží dílo!
Okamžitě toho nechte!
Jindřichu, dělej něco!
Přestaňte mu ubližovat!
Ještě někdo nechce vstoupit do králova vojska?
Každý občan má být řádně souzen podle zákona daného císařem Karlem IV.
Ten už je mrtvej. Teď tu zákony určuje Zikmund.
Dělej něco, tohle nemůžeš dopustit.
Takhle verbují Zikmundovi vojáci.
Zabráním tomu. Ale asi jen s pomocí tvého otce.
Udělám pro to cokoli.
Došli jsme k závěru,
že jedině únos může přimět Rožmberka, aby splnil své slovo.
Na jeho únos vám dám slevu.
Jeho ne.
Jeho snoubenky, Kateřiny.
Ale my ženy neunášíme.
Dobré pravidlo.
Ale tady jde o krále a jeho pravidla.
Tím se nic nemění.
Jestli stále věříš, že se věci dají změnit k lepšímu,
potřebuji tvou pomoc.
Něco bys měl vědět, ale nech si to pro sebe.
Její strýc je král Francie.
A hrajem!
A pijem! Pojďte, chlapi! Připíjím na naše mrtvý!
Budeš mi chybět, bratře!
- Umřel dobrou smrtí. - Dobrou.
A připijme na Boha.
- Pro dnešek stačí, synku. - Ještě jednou. Naposledy. Prosím.
Vem ty vrše.
Ne! Ach!
- Tati, tamhle někdo je. Rytíř. - Jo?
- Třeba ti je pomůže odnést. - Ale já nelžu.
Jde sem dolů k nám.
Zůstaň tady.
Bratře.
Je pravda, že jsi zabil holýma rukama kance?
Nemůžeš věřit všemu, co se o mně povídá. Měl jsem nůž.
- A ten kanec byl malej. - To já taky.
- Moc zvěře už tu nezbylo. - Pořád bojuješ se svou armádou v Itálii?
Kolik mužů jsi tam zabil?
- Dobrý večer. - Vítejte.
Barboro, Matěji,
to je můj bratr Jan.
Těší nás, pane.
Váš otec o vás hodně mluvil.
- Přijdu později. - Dobrou noc.
- Děkuju ti. Děkuju, Jaroslave.
- Tvoje žena? - Ne. Moje matka umřela na mor.
- To jsou povstalci. - Tak už dost. Je čas jít spát.
Dědeček nechtěl, aby se na tu dýku sahalo.
Já vím.
Tu mi věnoval…
- …pan císařský komoří císaře Karla IV. - …císaře Karla IV.
Tenhle kančí tesák ti dá rychlost a sílu.
- Přišel jsi sem někoho zabít? - A spát. Hned.
- A přišel? - Ovšemže ne.
Ne, to ne.
Potřebuješ novou střechu. Kromě jinýho.
Za tohle bych opravil celý Trocnov.
Otec byl na tebe hrdej, víš to?
Měl jsem u toho bejt. Dohodl jsi tisíc za každýho, kdo přežije,
nebo osm tisíc, který se rozdělej?
Únos ženy přináší smůlu.
Za tisíc grošů ti trochu štěstí koupím.
Půjdeš se mnou na bohoslužbu?
Aby si lidé mysleli, že jsem příznivcem Jana Husa?
Kdybys šel do kostela se mnou, zjistil bys, že nejde jen o to, co káže Jan Hus.
Tihle lidé nenávidí Zikmunda stejně jako ty.
Uvědomuješ si, že mnozí z nich nenávidí i mě?
Nepřítel mého nepřítele je můj přítel. Ale podporovat Husa,
který vystupuje proti samotné doktríně katolické církve…
Jan Hus hájí Ježíšovu doktrínu, ne tu, co hlásá papež.
A má-li se církev spojit, měla by hlásat totéž.
Možná má Hus pravdu, ale dokud si v tom nebudu absolutně jistý,
zůstanu radši venku.
Děkuju uctivě.
- Pomodlím se za tebe. - Ne nahlas, prosím.
A ty se tam pomodli za odpuštění, že se nepodařilo zabít Boreše.
Králové a šlechta bojují o moc. Všichni se z toho snaží mít prospěch.
Vítejte, paní Kateřino.
Místo aby pomáhali chudým přežít. Jen se rozhlédněte.
Král Zikmund verbuje naše nevinné bratry do armády
kvůli Václavově korunovaci v Římě.
Zároveň ale drancuje naše království ve jménu Božím.
Tak si představuje cestu ke sjednocení církve svaté,
již teď dva papežové přivedli na pokraj zkázy?
Právě ty ambice oněch vládců bažících po moci ji rozervaly vedví.
Oni mají v srdcích místo jen pro sebe. Chovají se, jako by vás vlastnili.
Má paní. Kdybyste ráčila,
bratři by s vámi rádi pohovořili o vašem štědrém daru.
Nikdo vás nevlastní. Buďte silní a vyřiďte to i svým bližním.
Zpívejme.
♪ Kdož jsú boží bojovníci ♪
♪ a zákona jeho, ♪
♪ prostež od Boha pomoci ♪
♪ a dúfajte v něho. ♪
Bože, odpusť nám, co hodláme učinit.
Paní Kateřino?
Paní Kateřino, je všechno v pořádku?
Má paní?
- Otevřít! - Ano, pane.
Přestaňte, co děláte?
Máš klíč? Jdi pro něj! Ty jdi s ním. Jděte dovnitř.
- Ano, pane. - Jděme.
Vzduch je čistej.
- Co děláte - Uhněte!
Hlídej ty dveře!
Sakra!
Jděte! Prohledejte ty domy!
Parádní jízda, co?
Moc ne. Děsnej smrad. Skoro jak tvý nohy.
Mý nohy?
Uvědomujete si, co jste udělali?
A v kostele? Nevíte snad, že je to chrám Páně?
Jestli to něco mění, já jsem odmítnul vlézt dovnitř.
Ale groše bereš, co?
Obdivujete dílo svýho snoubence?
To by neudělal.
Tohle mi bude chybět, až se oženíš.
Ale ne, nebude.
Protože to, co pro mě děláš ty, by mou princezničku ani ve snu nenapadlo.
Otevřete bránu!
Proboha.
- Prohledejte to tu! - Ano, pane.
Nic.
Co chcete?
Tady nic!
Pane Boreši.
Během pár dní vám ji přivede na lovecký hrad.
Skvělý. O peníze si tedy nemusíme dělat starost. Výborně.
Možná bychom z její politické hodnoty měli vytěžit víc.
Nechci, aby někdo poznal, kdo jste.
Můj snoubenec si ho vezme z vaší mrtvoly.
Potřebuju vás živou.
Mně není zima!
To by mě nepřekvapilo.
Měl jsem za to, že je za tím váš bratr,
ale vaše účast na tom dává větší smysl.
Být tebou, lépe vážím slova. Já ti chci pomoct.
Pomoct mi? Tak to tedy byl váš bratr?
Až ti tvoji krásnou snoubenku vrátím zpět,
chci mít při své veškeré zdejší činnosti podporu tvé panské jednoty.
Zašel byste tak daleko, že byste z hlavy svého bratra sňal českou korunu?
Polovičního bratra!
Netvař se tak. S panskou jednotou už plánujete, jak korunu získat.
Proto jste se pokusili zabít Boreše.
Ale co mé obchody s jejím otcem, o které přijdu
v případě, že se dohodnu s vámi? Víte, jak moc vás nesnáší.
Být já zdejším králem, nechám tě vzít si mnohem víc.
A jak víš, pro její rodinu je nejdůležitější,
aby se můj bratr nestal císařem.
A krom toho všeho, pokud jste ji nenašli doteď,
už ji nenajdete.
Kde berete tu jistotu, že vy ano?
Nepotřebuji hledat.
Sešle mi ji sám Bůh.
Teda. Jsi silnější než já.
Kde je Jan?
Asi v domě.
- Sleduj terč. - Ano.
- Miř. - Hm.
A pak to jen vypustíš z ruky. Stůj klidně. Dobrý?
Rychleji.
Rychleji. Dej ruku trochu níž.
- Míříš na cíl? - Ano.
Vidíš?
Otče!
Uteč!
S tímhle by si hrát neměl.
Vidíš, jak je to nebezpečný?
Nechte ho!
- Nechte ho být! - Uteč!
Nechte ho!
Je to pravý Žižka, co?
Jene, pojď sem!
- Koukej. - To je Trocnov.
Přesun!
Prohledejte domy!
Já vím.
Bojoval jsi statečně.
Rožmberk?
Ne. Zikmundův muž.
Torak.
Mám vám předat vzkaz. Proto mě nechal žít.
Když mu ji nevydáte, tak tvýho bratra oběsí.
Smrt přináší život.
To nedává smysl. Proč by ji chtěl Zikmund našemu králi ukrást?
Třeba chce to výkupný jenom pro sebe. Nemůžeme ji vyměnit.
Jasně že ne.
To neuděláme. Bez ní jsme bez peněz.
My svý lidi neopouštíme.
- On nebyl jeden z nás. - Pomohl nám s jeskyněma.
Torak nás varoval, že tu nemáme co dělat.
Takže i když ji vyměníme, odejít nás nenechá.
A tvůj bratr umře stejně. Ale spolu s náma.
Potřebujeme pomoct.
Promluv s povstalci.
- Dobře zaplatíme. - Platit nám nemusíte.
Jaroslav je dobrý člověk, jeden z nás.
- Tohle je obchod, ne povstání. - Pro nás ne.
My tu bojujeme za spravedlnost.
Aby nám její snoubenec nesebral naši půdu.
Když někdo z nás zemře bez syna,
podle Rožmberkových zákonů připadne náš majetek jemu.
Jsem tu kvůli svojí dceři.
A já zase proto, abych zabil všechny Rožmberkovy vojáky v jižních Čechách,
a pak i jeho.
Pomůžete mi předat vzkaz?
Kde máte zbraně?
Tady.
Právě jsme dva Rožmberkovy vojáky zabili.
Zde jste vítáni.
Spoléhám na tebe, že ji ochráníš.
Můj pane.
Ty víš, že můj bratr je příliš slabý na to,
aby dokázal sjednotit církev svatou pod vládu Říma.
Ten úkol patří mně.
S tvým požehnáním využiji Kateřinu k tomu,
aby se mi král Francie nepletl do cesty.
Tak dosáhneme našeho cíle.
Králi Zikmunde.
Bůh vaše modlitby vyslyšel. Opět.
Vážně?
Zejtra bude vaše.
A co Žižka?
Vycvičil jsem ho, bude připravenej.
Ale já jsem lepší.
Raz a dva a tři! Dobrý, znovu.
- A raz. - Bodnout.
Potřebuju kováře a velký hřeby.
Ivo vás viděl v kostele u Jana Husa.
Co vy jste tam dělala?
On jediný se nebojí církve.
Ani toho, jak církev překrucuje Bibli.
Možná bychom se na něčem mohly shodnout.
Jednomu z mužů vašeho snoubence nechutnalo, jak vařím.
Určitě se toho stalo víc.
Mnohem víc.
V porovnání s tím, jak trpěli jiní, to ale nic není.
Nikdo z nás tady nechce být,
ale všechno má své meze.
Jene!
Proč utíkáte?
Nesmíte mě dát Zikmundovi! Netušíte, co je zač!
- Pro vašeho snoubence je dobrej dost. - Za tímhle je sám Zikmund.
Když mě získá, přiměje mého snoubence, aby udělal, co řekne!
- S tím nedokážu žít! - Boží vůle.
Protože věříte, že krále na trůn dosazuje Bůh? Co mi ještě povíte o Boží vůli?
Svažte ji.
Kvůli vám zabili vašeho synovce! To je Boží vůle?
Kdybyste mě neunesl, mohl žít!
Sundej jí to.
Vyrážíme.
Hoďte sebou!
Pojďte! Jdem! Rychle!
Přehnala jsem to, s tím vaším synovcem.
Jsme na místě.
Pořídil sis armádu?
- Jsem na tebe pyšnej. - Radši bych to vyřídil jen s tebou.
Já jsem tě varoval.
Ten spratek byl stejně zloděj.
Nebo jsi mu to dal
jako projev svý přízně?
Co?
Přiveďte tady kamarádova bratra.
Nikdy nepůjdu s tvým králem!
- Radši zůstanete s únoscema? - Kapitáne Martine.
Povolil vám Rožmberk napichovat děti na kůl?
- Paní Kateřino… - Já tady velím.
A to všechno bylo v zájmu církve a vaší záchrany, má paní.
Takže teď tady velím já.
Pokud se ke mně tohle monstrum přiblíží, povedete své muže proti němu.
Paní Kateřino, on to…
Tady nejste ve svým království,
kde jste otci budovala alianci s roztaženejma nohama, má paní.
Cos to udělal? Zabili ho kvůli tobě!
Kdyby byl otec naživu, styděl by se za tebe!
Klid.
Zastavte. Jsme tady.
Dveře!
Dal bys mi napít?
Ne.
Teď!
Lučištníci!
Zamířit!
- Pal! - Štít!
Jízda!
Útok!
Ještě ne!
A teď!
Chci další Rožmberkovy vojáky! Hned!
Honem! Běžte!
Vy ji hlídejte!
- Zpátky! - Ústup!
Co to děláte?
Zbabělci! Zpátky!
Rožmberkova pěchota.
Útok!
Kumáni!
Jenga!
- Groše už máme zase v kapse. - Jděte!
Tudy! Jděte!
Byla to past!
- Cože? - Zase ji unesli! Ale vím, kde jsou!
Tohle není dobrá smrt.
Bylo mi ctí bojovat po tvém boku.
Doufám, že za to stojí.
Její strýc je král Francie.
Žižko, jakej je plán?
Honem! Tudy!
- Žižko! - Tamhle!
Pojď, jdeme!
Jene!
Sem! Sem nahoru.
Jene!
- Musíme se vrátit. - Nemůžeme.
Žižko!
Tady to končí.
Jděte podle kouře ke všem východům a hlídejte je.
Přiveď mi psy a stopaře.
Torak seknul Jana do obličeje. Musíme se tam vrátit a pomoct mu.
Ne! Budeme se držet jeho plánu, počkáme na ně u loveckýho hradu.
To všechno je kvůli jeho bratrovi.
To všechno je kvůli vám!
Mají naši stopu. Můžeme je odvést dál od Jana.
Když vyrazíme hned.
Běž. Hledej.
Pojď!
Jene! Pomoc!
Anno!
Smrt přináší život.
To všechno musí mít nějaký důvod.
Anno!
Jdeme dál.
Jdeme.
Ten prsten mi dala matka.
Než umřela.
Kdo je Anna?
Volal jste její jméno ze spaní.
Nesahejte si na to.
Jak dlouho podle vás potrvá, než voda opadne?
Musím rychle domů, dát vše do pořádku.
Na to si ještě počkáte.
Vy mě nepustíte?
Zachránila jsem vám život.
Jestli ji zabili, zeptejte se Boha, kam se schovat před jejím otcem.
Kvůli tomuhle idiotovi to udělám jinak.
- Dám vašemu bratrovi, co chce. - Proč porušovat naši dohodu?
Bude tak menší šance, že umře a já spolu s ní.
- To není tak jisté. - Jdi mi z cesty, ty břídile!
Pokud naši dohodu změníš,
udělám všechno, co bude třeba, abych ji zabil. Cokoliv.
Nechám spálit každý strom, nechám spálit každého, kdo v tom lese je.
Skoncuju s ní, a potom po tobě půjde i král Francie.
Navěky.
Takže jestli nejste se mnou,
jste proti Bohu.
Možná jsem to zapomněl zmínit.
Kde je Žižka?
Že bysme tě dali psům na hraní?
Au.
Viděli jste tu ženu?
No tak, pohyb.
Podívejte! Tamhle dole.
A děkuju za tu zbroj.
Honem.
Potřebujem další kůly.
- Konrád je pryč. - Zkurvysyn.
Ten pach vyvolává vzpomínky!
Konráde.
Čemu vděčím za tu čest?
Odvezou ji na králův lovecký hrad.
Ale já vás můžu zavést na místo,
kde se předtím sejdou.
Deset tisíc grošů.
Viděl jste to tolikrát, že už nic necítíte.
- Jan Hus káže… - Já vím, co káže.
Ten neví, co je válka.
Povězte mi o Anně.
Už není.
Jistě jste ji měl rád.
City jsou možná to jediné opravdové, co člověk kdy pozná.
Pokud jsme kdy něco dostali od Boha,
možná že to bylo tohle.
Miloval jste ji?
Chtěla bych ten pocit zažít,
a nevím, jestli jsem ho schopná.
Otec mi dal volnost jít za svým srdcem,
protože i on se jím řídí při panování.
Ale podle matky
by se dívky mého postavení vdávat z lásky neměly.
A když se sňatky mé a mých sester dojednají dobře…
Poslouží to vyššímu zájmu.
Kvůli tobě
ji Žižka bude moct bez problémů předat králi Václavovi.
Nachystejte koně!
Dělej!
Pusťte ji!
Pomoc!
- Musíme je zabít, otče. - Uplatňují zákon, Jene.
Tohle Bůh nedopustí.
Boží požehnání nejsou v tom, co dává, ale co si bere.
Běž pro pomoc!
Dělejte! Napojte koně!
No tak, dělejte! Musíme jet dál!
Hněte sebou!
Boží vůle.
Dám vám čas získat náskok.
Ten, kdo si zaplatil vraždu pana Boreše, byl váš Rožmberk.
A nevíte toho o něm daleko víc.
- Odjíždíme! - Ano, pane.
Přiveďte koně. Jedeme. Hněte sebou!
Už jim nedovolím, aby mě využívali. Nikdy.
Moje vůle.
Už ji přivezli?
Nebo dorazil Rožmberk s penězma?
Ne.
Váš bratr ji teď Rožmberkovi pomáhá vysvobodit.
Pak bratr neví, že za tím stojíme my. Vyřiď mu to.
On to ví.
Dobře.
Pořád ještě můžeme jet do Říma na jaře.
Musíte sjednotit církev
a musíte sjednotit Evropu. Teď.
Řekněte mi, stále chcete být císařem?
Co můžu udělat pro to, aby Kateřinu Zikmund nezískal?
Modlit se za ně.
A za mě taky.
To se musí nemilosrdně potrestat!
Podle zákona vydaného Karlem IV., prodlouženou rukou Boží!
Tímto tě z příkazu pána z Rožmberka odsuzuji k oběšení za zradu!
Ne!
Pusťte ho, nic neudělal!
- Musíme něco udělat. - Je jich moc.
Prosím, řekněte nám, co provedl, a my ho potrestáme.
Ten parchant pomáhal Žižkovi!
Jak s tím dokážete žít?
Pověsit!
Ne!
Ne! Davide! Ne!
Dost!
- To ne! - Paní Kateřino!
Sundejte ho! Ne! Hned ho sundejte!
To ne! Tak slyšíš?
- Dej od ní ruce pryč, pitomče! - Sundejte ho!
Slyšíš? Sundej ho!
Ne! Přestaňte! Spusť ho dolů!
Ne!
Dýchej!
Dostali ji.
Ji si vzít můžete.
Ale Žižku pusťte.
Měli byste ustoupit, nebo tady pochcípáte!
Nechte ho jít!
Pusťte ho!
Zpátky!
Ještě je můžeme dostat. Není to daleko.
Jste v pořádku?
Nevím.
Asi jsem poprvé udělala věc, která skutečně něco změnila.
Zabil deset mužů, aby mě zachránil.
A ona sama zabila jejich kapitána.
Žižko. Přidávají se k nám další a další. Už nemusíme utíkat.
Pomůžeme ti dovést Kateřinu ke králi.
Odvedu Kateřinu za jejím otcem.
Za otcem?
Ale ona je naše jediná šance proti Rožmberkovi.
Až se její otec dozví, co se stalo,
uškodí Rožmberkovi víc, než byste kdy dokázali vy.
Jdeme.
Musíme ji odvést na hrad.
Její otec je ve Francii. Tady nám zaplatěj už zejtra.
- On taky zaplatí a dám vám svůj podíl. - Torak získá čas, aby nás našel.
To je rozkaz!
Jdeme.
Vážně půjdeš proti vlastnímu králi?
Pamatuješ, co jsme se učili?
Otec se mýlil.
Zdá se, jako byste zvažoval, zda nezůstanete.
K těm úvahám mě dovedla vaše pohostinnost,
ale prosím, nic víc už není třeba.
Jak jste mohl pomáhat Rožmberkovi proti nám?
Proti vám?
Myslel jsem, že si ho tak nakloníme, aby vám dal peníze, které potřebujete.
Nenapadlo by mě, že vy se budete podílet na takové záležitosti.
Předpokládám, že když to teď víte,
přestanete s tím.
Asi bych neměl bejt překvapenej, že tě vidím.
Potřebuji všechny vaše vojáky, aby ji přivedli do bezpečí.
Když mi vyjdete vstříc, vaši cestu do Říma podpořím.
Za všechny ty potíže navíc chceme,
abyste lidem na svém panství co nejdřív snížil daně.
Kolikrát už mi můj dobrý bratr říkal,
že Bůh pro nás vždycky najde cestu?
Proč to děláte?
Když jsem byl kluk, toužil jsem být královským rytířem.
Tvrdě jsem cvičil v lese.
Pořád.
A potom
královští rytíři
oběsili Annu za to, že zastřelila jestřába.
Chtěl jsem jim v tom zabránit, ale…
Můj otec mi potom vysvětlil, že to, co se stalo,
bylo správné, a že králův zákon je Boží zákon.
Králové možná jsou vyvoleni Bohem,
ale chybují stejně jako my.
To ne! Ne!
Dost!
Ne!
Jene!
Francie je až moc daleko.
Budu nadále věrně plnit povinnosti,
jimiž jsi mě při narození pověřil.
Budu neúnavně bojovat proti všem, kdo jsou proti nám.
A až bude tahle práce hotova, svět bude sice můj,
ale moc a sláva bude patřit Tobě na věky věků.
Děkuji, můj Pane, že ji ke mně přivádíš.
Tohle ti nikdy neprojde! Rožmberk a já už máme dohodu!
To bylo jenom proto, abys své muže poslal z hradu pryč
a já ho pak mohl obsadit.
A na oplátku za mou pomoc mi podpora pána Jindřicha z Rožmberka
získá nejen tvoji korunu,
ale možná i korunu císařskou.
Vážně? Na nic z toho si nevzpomínám.
Že bych se zapomněl zmínit? Ach, jak jsem roztržitý.
Žižko!
- Žižko! - Jsem tady!
Hledá vás pan Boreš.
Napadli ho na loveckým hradě, ale jeho kapitán ho zachránil.
Žižko.
Kde je Kateřina?
Právě jde na hrad s mými muži.
Hrad obsadil Zikmund.
Nemůžeme dopustit, aby ji dostal.
Nedopusť, aby ji dostal.
To by byl konec království.
Pokud i ti, kdo vládnou,
takhle klesnou,
pak není možné cokoli změnit.
Jak jsem jen
mohl tyhle lidi nevidět
jako cestu.
Pro tebe,
pro nás pro všechny.
Kdo půjde bojovat,
může umřít.
Ale za svoji věc!
A to je dobrá smrt!
Už jsem v životě ztratil dost.
Prosím, zůstaň tady.
Davide, sežeň pomoc z ostatních vesnic.
Spolehni se.
Vaše výplata.
Kateřino.
Kde je pan Boreš?
Na lovu s králem.
- Kateřino. - Proč se tak třeseš?
Zkus si to teď!
Složte zbraně!
Ukaž nám jinou cestu ven.
Tudy.
Chyťte je! Chyťte je, pitomci!
Chraňte tenhle východ.
Ustupte!
Až budem s penězma venku, je vaše.
Freddy.
Kryj nás.
Nehejbejte se!
Nezavírej! Ne! Ne!
Žižko!
Ten je můj!
Žižko!
Ne! Žižko!
Žižko!
Tak pojď.
Ne!
Koukej na mě! Na mě!
Pravidla znáš.
Jsi poslední. Přidej se ke mně.
- No jak chceš. - Zabiješ ho zbytečně!
Smrt přináší život.
- Ne. - Ne!
Ne!
Dochází vám, co jste mi způsobil?
Jsem u tebe.
Bude to dobrý.
Lepší než kdy jindy.
Protože už vím, že jsem toho cit schopná.
♪ Ktož jsú boží bojovníci ♪
♪ a zákona jeho, ♪
♪ prostež od Boha pomoci ♪
♪ a dúfajte v něho. ♪
Čest.
Spravedlnost.
Svoboda.
Víra.
Naděje.
Bože, odpusť nám, co hodláme učinit.