Nagi, Pope, kelkis. Juk ne pasaulio pabaiga.
Mes nebeturime pinigų, ir niekam nereikia mūsų žaidimo.
Sumautos visatos pabaiga.
Visai ne.
Tai, kad „Playpen“ nedomina nė vieno investuotojo, dar nieko nereiškia.
Būtent tai ir reiškia, Deina.
Esu visiška nevykėlė. Geriau jau man būtų…
Galas? Filmui „Fantastinis žygis“ galas, nes netekom kelių žaidėjų?
Be naujos plėtotės neturėsime tikslinės auditorijos,
kad filmo projektas būtų perspektyvus.
Pažiūrėk į ketvirčio duomenis.
Žakai ir Žanai-Lukai,
aš iš kailio nėriausi ir dėl žaidimo, ir dėl filmo.
Manau, kad aš, kaip prodiuseris, atitikau visas…
…lygtinio paleidimo sąlygas.
Ir kas dabar?
Galite vėl dirbti finansų sektoriuje
ir tapti doru visuomenės nariu.
Antra dalis manęs nedomina.
Ką ruošiatės veikti, p. Bakši?
Jaučiuos atsidūręs kryžkelėje.
Galbūt galėčiau…
…uždėti pagalvę ant veido ir švelniai nužudyti.
Daugiau nieko nelieka.
Klausyk, tau reikia laiko viską apmąstyti, nes tu…
Pernelyg dramatizuoju? Atsiprašau, esu sukrėstas.
Mes padarėme…
Didžiulę…
…klaidą.
Kiek laiko ji tokia?
Dvi dienas.
Nieko nesuprantu. Tas žaidimas - miręs.
Taip. Ji čia sėdės savaičių savaites,
tobulindama kodą tik tam, kad ką nors darytų.
Tai ką darysim?
Nežinau.
Nežinai?
Ne.
Šūdas.
Na, net tada, kai nežinai, bent jau apsimeti, kad žinai.
Taip.
Liaukis.
Ji užsiima smulkmenom. Tu - stambiuoju planu.
Čia yra stambi problema. Tai - tavo darbas.
Šįkart viskas kitaip,
lyg kažkas būtų sugedę,
o aš nežinočiau, kaip sutaisyti.
Siūlau ką nors sugalvoti, antraip tavo partnerė iš ten neišlįs.
Deividai, turi būti stiprus.
Mano karjera Holivude baigėsi nė neprasidėjusi.
Na, atsinešiau kai ką, kas tau padės. Prašau.
Sausainių?
- Tu mane apgavai. - Padariau tai, ką reikėjo padaryti.
- Kas čia? - Atleidimo iš darbo dokumentai.
Tu išeini iš darbo?
Ne, tu mane atleidi.
- Nesupratau. - „Fantastinis žygis“ miršta.
Bet jei susigrąžinsi žaidėjus, Monrealis sugrąžins filmą.
Dabar turi šansą sukurti kažką naujo.
Bet tam reikia, kad tave gerbtų,
vadinasi, tavęs turi bijoti.
Ir todėl turiu tave atleisti?
Tavo pasipriešinimas Ajanui ir kino žvaigždei
sukūrė aplink tave paslaptingos galios aurą.
Visas biuras apie tai kalba.
Taip, kai šįryt buvau virtuvėlėje,
tikrai pajutau kažką paslaptingo.
Taip, ir dėl to paslaptingumo jie ims tavęs bijoti,
bet tu negali sustoti.
Turi atleisti tą, per kurį iki to nusiritome.
Kalbi nesąmones.
Atleisk mane. Parodyk visiems, kad turi žudiko instinktą.
Taip.
Gerai.
- Galiu atsistoti ten? - Kaip tau patogiau.
Man sunku, nes geresnės asistentės neturiu turėjęs.
Gerai.
Tu atleista.
Labai gerai. Viso, Deividai.
Viso, Džo.
- Ką tu darai? - Prisidedu prie paslaptingumo.
Mane atleido. Atleido! Jis mane atleido.
Tas žmogus yra pabaisa. Saugokitės jo.
Sėkmės.
Viso.
Nuneškit jam sausainį!
Buvo nemalonu.
Bet veiksminga.
ORIGINALUS DOKUMENTAS
Bredai, žiūrėk. Mano pirmas premijos čekis.
Gali patikėti?
Manau, aš tikrai galiu tapti kietašikne verslininke, biče!
Atsiprašau, nemandagiai aš čia. Tiesiog neseniai bendravau su Kerol.
Kas atsitiko? Tau viskas gerai?
Gal…
Gal nori palaikyti mano čekį? Ar tada geriau pasijusi?
Tik nesulankstyk, nes noriu įsidėt jį į svajonių sąsiuvinį.
Vaikytis pinigų yra smagu. Priduoda žaidimui įdomumo.
Bet jei tas žaidimas jau įveiktas?
Koks žaidimas?
Šitas. Gyvenimas.
Pastaraisiais metais patyriau daug nuopuolių ir pakilimų.
Iš nuteistojo tapau valytoju, po to - Finansų skyriaus vadovu,
ir viskas buvo taip paprasta.
- Aš esu Finansų skyriaus vadovė. - Tik todėl, kad aš tuo pasirūpinau.
- Ir galiu pasirūpinti, kad tu ja nebūtum. - Aš to neleisiu,
nes esu kietašiknė bosė.
Liaukis. Aš priverčiau tave atsisakyti visų savo principų.
Praktiškai per naktį paverčiau tave iš socialistės į godžią kapitalistę,
kuri džiūgauja dėl čekio kaip šunelis dėl minkšto žaislo.
O Dieve. Tu teisus!
- Nenori jo pakelti? - Labai noriu.
Na…
Ne, aš neatimsiu iš tavęs darbo.
Man reikia rimto iššūkio.
Štai taip.
Prašyčiau visų dėmesio.
Turbūt kai kas iš jūsų jau žino
apie FŽ filmo gamybos nutraukimą ir prastėjančius rezultatus.
Bet noriu patikinti jus, kad viskas bus gerai.
Taip, nes aš esu vadovas, tad galite nebijoti.
Na, mažumėlę galite bijoti. Bijokit manęs, ne situacijos.
Nes aš turiu planą.
Mes pristatysim naują „Fantastinio žygio“ plėtotę.
Kas tai bus? Aš nežinau. Bet žinote, kas žino? Jūs.
Nes aš tikiu, kad tarp jūsų yra kūrybingas genijus.
Na, bent jau turėtų būti,
atsižvelgiant į statistiką. O skaičiai nemeluoja, tiesa?
Vienas iš jūsų yra naujas, jaunas, neatskleistas talentas,
laukiantis tinkamos progos atsiskleisti. Štai jūsų proga!
Registracijos lapas tiems, kas turi grandiozinių idėjų. Kas jų turi?
Taip! Taip, tu!
Atsiprašau, tu čia dirbi?
Aš - Maikis, naujas testuotojas. Mes su Endžiu - naujokai.
Taip, pone. Ačiū už darbą.
Taip. Smagu girdėti. Taip.
Taigi, turite dėmesio vertų idėjų?
Taip. Mes manom, kad įnešam į šį darbą naują pašalietišką požiūrį.
Taip. Tai, galima sakyt, antroji karjera mums abiem.
Beveik 30 metų dirbau juristo padėjėju.
Buvęs matematikos mokytojas. Niekaip nesusijęs su vaizdo žaidimais.
Taip. Ir aš ne. Tiesiog bandau rast ryšį su savo suaugusiu sūnum.
Jis dievina vaizdo žaidimus.
Taip, kompensuoti prarastą laiką.
Suprantat, kurio neskyriau jam vaikystėje.
Vietoje savo vaiko pasirinkau butelį.
Tai ne tavo kaltė.
Bet jau dvejus metus negeriu.
Taip.
Ir toliau stengsiuosi.
Nuostabu.
Ačiū.
Aš manau, kad mes nukrypom nuo temos.
Gerai, turite grandiozinių idėjų?
Taip, labai grandiozinę. Manome, kad esame daugiau nei testuotojai, pone.
Tik pažvelkit. Tai bent užsidegimas. Jie tiki savimi. Man tai patinka.
Buvęs matematikos mokytojas,
kurį, suprantat, turbūt išvargino sistema, ar ne?
Ir žmogus, bandantis atkurti ryšį su savo suaugusiu sūnumi.
Bet jie dega aistra!
Tai yra svarbiausia.
Taigi, kas nori prisijungti?
Pirmyn, nagi! Sukurkim ką nors nepaprasto!
Registruokitės. Nagi. Drąsiau. Taip.
Tiesiog užsiregistruokite čia.
KAŠMYRO KELNĖS - 635 DOL. DĖTI Į KREPŠELĮ
- Sveika. - Sveikutė.
Turiu tau svarbų klausimą.
Man tiktų kašmyro kelnės? Na, laisvalaikiui, žinoma.
Žinoma, Opra. Kodėl taip išlaidauji?
Nes ką tik gavau pinigų.
Tiek pinigų, kad sunku patikėti. Pati pažiūrėk!
Nieko sau.
Nemažai nuliukų.
Kas negerai? Gal nori paturėti čekį?
Ne, ačiū. Labai dėl tavęs džiaugiuosi.
Tu jų tikrai nusipelnei.
Tiesiog…
Aš…
Nebežinau, ar noriu dirbti „GrimPop“.
Šūdas. Rimtai?
- Taip. - Kodėl?
Mūsų žaidimas nesudomino nė vieno investuotojo.
Net jei Ajanui ir Popei pavyktų viską pakeisti,
aš nematau toje kompanijoje savo ateities.
- Tegul jie aiškinasi tarpusavyje. - Tai jau tikrai.
Padarom taip, gerai?
Tu pasvarstyk, ką darysi toliau, o aš mus išlaikysiu.
Turiu tiek pinigų, kad visus metus kasdien galėsim kirsti sumuštinius su avokadais.
Tau tereikia išsirinkti, kur šįvakar eisim vakarieniauti.
- Labas. - Labas.
Prasideda naujas gyvenimo etapas.
Gyvenimas yra ilgas. Viena diena - tik karoliukas vėrinyje.
Kodėl jūs su dėžėmis? Jus abu atleido?
- Aš pati išėjau. - Ir aš.
Noriu išsipainiot iš blogos padėties su darbu.
Truputį baugu nežinoti, kas laukia ateityje, bet ir smagu.
Pagaliau pati valdysiu savo likimą. Jaučiuosi stipri.
Mane traukia stiprūs žmonės.
Noriu turėt naudos iš stiprybės, tik jei ji nesukelia pasekmių.
Sutinku. Ir man nusibodo dirbti neadekvatiems žmonėms.
Žinot? Galvoju įsteigti savo kompaniją.
Nauja pradžia.
Naujas iššūkis.
Bičiuliai, gal tai ir beprotiška mintis, bet kas, jei mes…
Taip.
Ačiū, kad atėjote, bičiuliai.
- Ačiū. - Ačiū.
- Džiaugiamės galėdami pristatyt idėjas. - Labai džiaugiamės. Ačiū, kad priėmei.
Na, rėžkit savo geriausią idėją dėl plėtotės. Nekantrauju išgirst.
- Gerai. Įsivaizduok pasaulį… - Įsivaizduok… Gerai. Sakyk tu.
Gerai. Įsivaizduok pasaulį…
Įsivaizduok futuristinę dykvietę.
Imperija dykumoje.
Viengungio butas.
Apie karį.
Apie karę.
Apie šunis.
Apie raganių, kuris neturi draugų. Bet tai - ne aš.
Apie karį, kuris dažnai užsiima seksu.
- Tai būtų kelias į draugystę. - Pala… Ir į blaivybę.
Ir į matematiką.
Tai labai asmeniška istorija, giliai liečianti širdį… Išsijungė.
Iš tiesų ji - apie mano nerimą.
Apie mano apnėją.
- Mano depresiją. - Mano nerimą ir depresiją.
Man pasireiškia autizmo požymiai.
Sunkiai suvaldau pyktį.
O man - depresija.
Narcisistinis asmenybės sutrikimas.
Obsesinis kompulsinis sutrikimas ir mistinis mąstymas.
- Chlamidijos. - Paminėjau chlamidijas?
- Diabetas. - 1 tipo.
2 tipo.
Noriu viską paimti iš čia ir perkelti į vaizdo žaidimą.
Tai bus visiškai naujas žaidimas, bet labai panašus į „Halo“.
Jis turi galingą ginklą savo kelnėse.
Savo kelnėse.
Jei teisingai suvoksi problemą…
Taškosi smegenys.
Išsitaškė viduriai.
Absoliučiai smurtinis.
Jokio smurto.
Vyro nuogybė iš priekio.
Jis nesukels priklausomybės.
Ir tai kainuos maišą pinigų.
- Iš esmės ir viskas. Tad… - Taip.
Ir viskas, jei glaustai. Ką pasakysi?
Keisimės kabinetais?
Sveika.
Sveikas.
Kai ką tau atnešiau.
- Kas ten? - Priešpiečiai.
Pica su sparneliais iš degalinės?
Su dviem padažais - majoneziniu ir pelėsinio sūrio.
Esu labai blogas partneris.
Negalėjau išpildyt nė paprasčiausio tavo prašymo. Atleisk.
Bet mano stiprybė - ne smulkmenose.
Aš matau bendrą vaizdą. Iš to, ką matau, mes, manau, turime bendro vaizdo problemą.
Taip. Ko gero.
Mes palūžę. Mūsų santykiai pašliję.
Aš klausiu ir klausiu savęs:
„Kaip tai pakeisti?“
Ir tada man šovė mintis.
Kokia mintis?
Atsakymas į klausimą „Kaip tai pakeisti?“
yra…
ne.
Kas ne?
Mes nieko nekeisim. Visai.
- Ką? - Matau, esi kiek pasimetusi,
pabandysiu paaiškinti.
Kaip čia tau pasakius?
Gerai.
Yra kaip yra.
Jaučiuos dar labiau pasimetusi.
Kas tau neaišku su „yra kaip yra“?
Yra kaip yra?
Toks tavo didysis nušvitimas?
Taip, esu, kas esu. Ir darau, ką darau.
O tu esi, kas tu esi, ir darai, ką tu darai.
Ir šito mums turėtų užtekti.
O jei ne, vadinasi, mums ne pakeliui.
Tada aš turiu tau pataikauti.
Tau tik taip atrodo.
Klausyk, tu neturi žaidimo vizijos, bet gali jį sukurti.
Aš turiu viziją, bet negaliu sukurti žaidimo. Yra kaip yra.
Yra kaip yra.
Taip. Mes abu kitokie, bet savotiškai geri.
Ir dėl neaiškios priežasties puikiai deram tarpusavyje. Nežinau kodėl.
Su žmonėmis sunku. Tarpusavio santykiai yra košmaras!
Mes tik minia beždžionių, atsistojusių ant dviejų kojų
planetoje, besisukančioje aplink įkaitusį kamuolį, kuriam keturi milijardai metų.
Gyvenam ir galvojam, kad viską žinom, bliamba.
Nežinau, žmogau. Žinau tik tiek, kad aš myliu tave, tu myli mane,
o visa kita - tik semantika.
Mes darom klaidų, atsiprašom ir einam toliau.
Bet esmė ta, kad nepaisant visko,
mūsų santykiai yra to verti.
Aš tave irgi myliu.
Ką?
Aš irgi tave myliu.
Taip, žinau. Pasakiau tai savo kalboje.
Leisk man pabaigti.
Mes su tavim niekada nepasikeisim,
bet aš pasistengsiu eiti su tavim į kompromisą.
Valgyk.
Ką valgyti?
Picą. Valgyk.
Kodėl?
Noriu pažiūrėt, kaip eini į kompromisą.
Ne. Aš šito nevalgau, Pope.
Jau pusę metų nesu turėjęs burnoje nieko pieniško ar su glitimu.
Savaitę gyvenu be angliavandenių. Tai gali mane nužudyti.
Pope. Prašau, neversk manęs to valgyti.
Gerai jau.
Gerai.
Dabar sakyk: „Kaip skanu.“
Skanu.
Imk. Užsigerk, žmogau.
- O Dieve. Kokio jis skonio? - Žalio.
Žalias - ne skonis.
Yra kaip yra.
Deina, jei rašai savo gyvenimo aprašymą, gali nebevargti.
- Ką? - Deividui reikia naujos plėtotės.
Tau reikia iššūkio. Viskas sukrito idealiai.
Kaip mes su tavim.
Žinoma, mes nesam idealus derinys. Visuose santykiuose būna trūkumų.
Na, man patinka pabėgimo kambariai, tu dėl kvailos priežasties jų nemėgsti.
Kodėl turėčiau mokėti baltaodžiams, kad įviliotų mane į spąstus?
Kai taip pasakai, dingsta visas malonumas.
Tik noriu pasakyti, kad būtum puiki kūrybos vadovė.
Tu pažįsti „Fantastinį žygį“ kaip nuluptą.
Esi labai sumani. Labai talentinga. Aš tiesiog…
Ačiū. Bet aš nenoriu dirbti Deividui.
Pastaraisiais metais supratau,
kokiam bosui norėčiau dirbti.
DEINOS STUDIJA
Sau.
O Dieve. Tai nuostabu!
Dar tik pati pradžia, bet aš žinau, kad man pavyks.
Jaučiu tai.
Ir aš jaučiu.
Na, jei FŽ pakratys kojas, ateisiu dirbti pas tave.
Aš jau turiu Finansų skyriaus vadovą.
Sveika, Reičele.
Bredą?
Tu pasamdei Bredą.
Taip. Jam reikėjo iššūkio, o man - šaltakraujiško žudiko.
Atsiprašau, žudikų.
- Sveika, Reičele. - Gerai.
Gal liausitės puolę mane iš pasalų?
Čia tu išdygai kaip Pilypas iš kanapių.
Kitą kartą užsirašyk iš anksto. Panelė Brajant - labai užsiėmusi.
Gerai.
Pasimatysim namie?
Taip. Pasimatysim namie.
Reičele, tik noriu pasakyt,
jog padarysiu viską, ką galiu, kad padėčiau tavo draugei.
Ačiū, Bredai.
Sumalti į miltus tave, „Fantastinį žygį“ ir visus, kurie stos jai skersai kelio.
Deina niekada taip nepasielgtų. Ji ne tokia.
Lyg tu nebūtum išsižadėjusi savo įsitikinimų dėl menkutės premijos čekio.
Kurį gniaužai savo kišenėje.
Nieko aš negniaužau.
Girdžiu, kaip jis šiugžda.
Grįžtam prie darbo.
Deina. Mokačino?
- Taip. - Džo?
Tuojau!
Deividai, turim tau naujieną.
Kaip tu, bičiuli?
Mano pasaulis sugriuvo kaip kortų namelis, o šiaip viskas gerai.
Tai bus arba geriausias laikas
pasakyt, ką norime pasakyti, arba blogiausias.
Blogiau būti jau negali.
- Gerai, taip. Puiku. - Nuostabu. Taip. Gerai.
Pažiūrėk čia.
FANTASTINIS ŽYGIS: „PLAYPEN“
- Ir ką aš čia matau? - Buvom atsidūrę beviltiškoj padėty.
Bet mes pasakėm, kad mylim vienas…
- Ne taip. Pirma Ajanui šovė mintis. - Taip.
Žinai, kažkaip ne nuo to pradėjau…
- Galėtum leisti man… - Nori pratęsti?
- Tau tokie dalykai geriau sekasi. - Ačiū.
- Ačiū už malonius žodžius. - Nėra už ką.
Deividai. Mes turime genialų naują žaidimą, kuris neturi žaidėjų.
Tu turi mirštantį žaidimą su daugybe žaidėjų,
kurie trokšta naujo turinio.
Dabar tą turinį jie gali susikurti patys.
Pala.
Ką norit tuo pasakyti?
- Mes grįžtam pas jus… - Dirbti čia.
- Galvojau, kad tu pasakysi… - Aš ruošiausi…
- Pabandom dar kartą? - Gerai.
Deividai. Mes grįžtam į „Fantastinį žygį“.
Dabar turėjai įsiterpti.
Maniau, kad tu nori tai pasakyti.
Ne. Mes abu turime tai padaryti.
- Gerai. Taip, šaunu. - Taip. Pasiruošus?
- Deividai mes grįžtam… - Grįžtam!
Ne tą žodį reikėjo sakyt.
Jūs grįžtat?
- Galiu pasakyti. - Mes grįžtam į „Fantastinį žygį“.
„Fantastinį žygį“.
Išvertė Laima Banionienė