У ЦЬОМУ СЕЗОНІ СЕРІАЛУ «МІСТИЧНИЙ КВЕСТ»
Ієн робить, що хоче. Він начальник.
Але не мій. Ми тепер на рівних.
Дозволь пояснити: начальник – я.
Ми втілюємо обидві наші ідеї. Розділили доповнення навпіл.
Робота ідеальна.
Але хіба ти не розумієш, у чому річ?
Мені потрібна одна добра ідея, щоб виграти час.
-До робо… -О боже.
У мене ноги затерпли.
-Не торкайся! -Я не знаю, що робити.
Я ходжу на побачення.
Брудний Дейв закинув вудки.
Весільні фото на сайті знайомств?
Я її вирізав.
Це вона тебе вирізала.
Я замовив дизайнерам одну штуку.
Як у мене вигляд?
Це ще більш дивно.
Ти повинна підтримувати тіло й розум у формі.
Цього очікують від начальника. Так було завжди.
Може, я не хочу поводитися так, як завжди.
Тоді ми викличемо Дока Брауна, вирушимо в минуле
й змінимо людську природу.
Хто такий Док Браун?
«МІСТИЧНИЙ КВЕСТ» СЕЗОН 2 СТАРТУЄ ЧЕРЕЗ 3, 2, 1
Отже, нове доповнення.
Перше завдання для нових партнерів.
Починаємо все заново.
Прощавай, «Бенкет ворона». Вітаємо… щось інше.
-Я думала… -Я думаю…
-У нас є ідеї. -Так.
Це добре. Креативні директори.
-Тепер ми рівні. -Починай.
-Справді? Добре. -Так.
Я думала, події нового доповнення розгортатимуться на морі.
Я думав, на суші.
Ну, сьогодні ми це не вирішимо, тож я піду.
Чекай, ти йдеш?
Так, може, ненадовго поїду в пустелю.
Відпочину, покращу свою фізичну форму.
Ти єдиний мій знайомий, кого так турбує фізична форма.
-Дякую. -Це не комплімент.
Гаразд. Побачимося через тиждень.
Через тиж… Ти не можеш поїхати на тиждень. Ми щойно почали.
Нічого. Попрошу Девіда закрити офіс, поки мене нема.
Ні. Не треба закривати офіс. Я ж тут.
Я поміркую над новим доповненням. Ти мені не потрібен.
Я тобі не потрібен. Добре.
Маленька порада, Поп.
Ти сьогодні нічого не зробиш. Відпочинь трохи.
Сходи в бар, випий.
Може, переспи з кимось.
Щоб голова очистилась.
Бувай.
Переспи.
Добре було.
А тобі?
Скажу чесно, Поп.
Було жахливо.
Містичний квест
Отже…
Світлий День був супер, так?
Так.
І…
Я тут подумала…
-Може, ми… -Привіт, дівчата.
Ви зайняті?
-Так, зараз ми… -Добре. Побалакаємо?
Між нами, дівчатами.
Покладіть ґеймпади.
Поговоримо про те, що нас турбує,
про події у світі.
Чесно кажучи, я думаю…
Я хотіла, щоб ви вислухали мене.
Не те щоб мене не цікавило те, що ти казала, але…
Мені нецікаво.
Мені просто… Треба виговоритися,
я вибрала вас, бо на вас ніхто не звертає уваги.
Якщо вибовкаєте, вас звільнять.
Що?
Навіщо в щирій розмові приховані погрози?
Вибач. Це прихована погроза? Я казала прямо.
Якщо вибовкаєте це, вас звільнять.
Отже, мені сниться
сон про роботу.
Ні, це радше кошмар. Я від нього божеволію.
Снився еротичний сон про Ієна?
Що? Ні!
Ні! Замовкни! Ні.
-А якщо й снився? -Не страшно.
Мені він теж снився.
Що? Ні!
Тобто невже?
Так. Бачити вві сні начальника – звичайна річ.
Ідеться не про сексуальність, а про владу.
Але Ієн більше не мій начальник. Ми на рівних.
Ваша підсвідомість вважає інакше.
Цей сон символізує нашу потребу в його похвалі.
Ясно.
Тому він сказав, що зі мною погано.
А в моєму сні йому все сподобалося.
-Кажеш, це не сексуальність? -Авжеж.
То яка різниця, як йому було?
Просто в мене вийшло краще, ніж у Поппі.
Я тебе чую. І не краще.
Я чудова в сексі, ясно? Ой, яка чудова.
Ясно.
Нехай. Просто скажи, як це припинити.
Якщо цей сон про владу,
мабуть, вам просто треба зміцнити вашу владу в реальності.
І ваша підсвідомість це зрозуміє.
Так.
Мені подобається. Зміцнити владу. Так і зроблю.
Так і зроблю. Кінець дівчачої розмови.
Щось таке чудне, скажи?
Так.
Дуже чудне.
-Ти хотіла поговорити? -Ні.
Ні, все гаразд.
Керол, треба поговорити.
Ні. Настав новий день, пам'ятаєш?
-Прошу, це не те, що ви думаєте. -Це не про Дану?
Мабуть, це те, що ви думаєте. Проблема в тому…
Отже…
Я думала, у нас з Даною буде наступний крок.
Тепер виявилося, що вона, мабуть, не лесбіянка.
Я не проти. Це необов'язково.
Хай буде бі чи «Q».
Я й не знаю, «Q» – це гомо чи невизначена.
Вона точно цисгендерна, хоч це й не має значення.
Чи ні. Боже, Керол. Раптом вона не цисгендерна,
а я вважала її цисгендерною?
Не накручуй себе.
Ваша правда. Вибачте.
Я просто… боюся сказати щось не те й образити її.
Цю тему треба обговорити.
Я її обговорюю…
на семінарах з дискримінації на робочому місці,
яких ніхто не відвідує.
У тому числі й ти.
У той день я була зайнята.
Добре, поговоримо про це віч-на-віч,
бо ти маєш право на все, що хочеш і коли хочеш.
Я відчуваю мікроагресію, Керол.
Ти відчуваєш макроагресію.
Проблема в тому, що ти говориш зі мною, а не з нею.
Ти так боїшся її образити, що не кажеш їй правди.
О боже, авжеж. Треба поговорити з нею відверто.
Походжу по форумах, дізнаю все про «Q», а тоді...
ми з нею це обговоримо.
Дякую, Керол. Ви мене побачили й почули.
У тому-то й річ: я не хочу тебе ні бачити, ні чути.
Угадай, кого Ієн щойно вдрючив.
Гей!
Ні!
Тобто… Кого?
Мене.
Я прийшов на роботу й побачив оце на вікні.
«Темпе»?
Так, Темпе, Аризона. Туди Ієн щороку їздить на відпочинок.
Та ну, це не відпочинок.
Це табір для 40-річних чоловіків, що хочуть навчитися ММА.
-Жалюгідно. -Ще й як.
-Ти знала? -Мабуть, так.
Я зберігаю його персні,
бо вони безцінні, він їх купив у Амазонії.
О боже. Нащо йому персні?
Думає, що в них він молодший.
Він зголив бороду, бо була сива.
-П'є пілюлі від лисини. -Каже, це…
Вітаміни.
Вітаміни за рецептом? Жалюгідно.
Жалюгідно.
А мені що робити?
Ми з Ієном мали дзвонити в Монреаль
і розповідати про доповнення. А він поїхав.
Ти ж знаєш Ієна. Він робить, що хоче. Він начальник.
Але не мій. Ми тепер на рівних.
Дозволь пояснити: начальник – я.
Він працює на мене, ти теж.
Але твоя правда. Ти більше не Ієнова підлегла.
Йо.
Що?
Твоя нова посада. Ти тепер зверху.
Випростай ноги, працюй як начальник.
Ти можеш допомогти мені.
Якщо Ієн буде проти – трах з ним.
Не треба! Я не хочу…
Що тобі треба, Девіде? Я дуже зайнята.
Скажи назву нового доповнення.
У нас її немає.
У мене з Ієном цілком протилежні думки
щодо нового доповнення.
Знаєш, я хочу…
Поппі! Мені байдуже. Потрібна назва.
Якщо не придумаємо добру назву, в Монреалі нам дадуть погану.
Потрібна добра назва негайно.
Так. Я можу це зробити. Мені не потрібен Ієн.
Я маю владу і зміцню…
-Назва? -Авжеж. Добре.
Назва нового доповнення…
-Назва буде… -Так?
«Містичний квест…
Море праху».
Чудово. Попрошу дизайнерів зробити макет.
І треба придумати причину перенести дзвінок у Монреаль на завтра.
Нацькуй на них Джо.
Так.
На жаль, наші з Джо шляхи розійшлися.
Вона нарешті тебе покинула?
Що? Ні, не покинула. Це було за обопільною згодою.
Вона вирішила пошукати в компанії інших кар'єрних можливостей.
Джо, добре, що ти покинула Девіда. Ці стосунки вели в глухий кут.
-Він такий боягуз. -Це зрозуміло.
Але не кажи так –
не тому, що це неприйнятно, а тому, що очевидно.
Мені ще багато вчитися.
Це добре, бо я можу багато навчити.
По-перше: жодних записів. Це докази.
Отже…
З часом ти з моєї протеже перетворишся
на запеклого ворога.
Якщо я правильно тебе навчу, ти спробуєш мене зжерти.
Але якщо я встигну зжерти тебе,
то стану ще сильніший.
Я вже думаю, як вас зжерти.
Не сумніваюся. Тому ти мені й подобаєшся.
Поп.
Могло бути й гірше.
Я згоден. Бракує натхнення.
Чорт забирай.
Мить була напружена.
Панувала повна тиша.
Потім Поппі глянула мені прямо у вічі
й сказала…
Поппі сказала… Сказала…
«Усе, що хочеш, Девіде».
Ого!
-Так і сказала? Назвала тебе «Девід»? -Так. Ну…
Так. Тобто це ж моє ім'я.
Отже, я кажу:
«Мені потрібна назва зараз, Попс. Без жодних відмовок».
Отак і народилося «Море праху».
Як прах Христа.
Так… Ні. Тут нема натяків на релігію.
Невже? Отам хрест.
Це меч. Він завжди там був.
Ти все одно молодець.
Треба бути сміливим, щоб так говорити з начальством.
Так. Ну…
Це я начальник Поппі.
Коли це сталося? Поздоровляю.
Так завжди було.
Я іноді про це забуваю, бо в тебе такі добрі очі.
Ну, дякую.
Чесно кажучи, Сью…
З тобою Девід Бріттлсбі поводиться інакше, ніж нагорі.
Скажімо так, Девід, якого знають вони…
Він суворий, але справедливий. Він автократ.
Девіде, ти тут? Треба поговорити. Є хвилинка?
Аякже. Я завжди готовий поговорити з підлеглими.
Я саме показував Сью обкладинку «Моря праху».
-Викинь. Вона не підходить. -Чудова робота…
Стривай, що?
Це не те. Абсолютно… банально.
Ні. Ти придумала назву. Вона чудово підходить.
Не підходить! Якби підходила, було б чудово, але вона не підходить.
Мені потрібен час, щоб зміцнити свою владу.
Не знаю, що з тобою таке,
але я більше не маю часу, Поппі.
-У Монреалі чекають назву. -Скажи: потребує уточнення.
-Потребує уточнення. Непогано. -Це не назва!
Знаєш що? Ні.
«Море праху» – остаточна назва.
Ні. Вона не підходить.
То придумай таку, що підходить. Негайно!
Придумаю.
Що ти робиш?
Не наказуй мені! Ти мені не начальник!
Я твій начальник! Я найголовніший начальник!
Чому ніхто цього не розуміє?
Це все твої очі, Девіде.
Зроби це, здоровило. Так! Давай.
Поппі.
Поппі!
Чорт забирай.
Привіт.
-Привіт. -Привіт.
Як справи?
Чудово. Так, усе чудово.
-Супер. -Добре.
У мене теж. Я тепер з Бредом.
Так. Я знаю. Так.
-І як воно? -Чувак.
-До речі, вона сама прийшла. -Усе гаразд.
-Добре. -Так, усе добре.
Не хвилюйся, Девіде. Ти обов'язково когось знайдеш.
Взагалі-то, я не шукаю.
Мені зараз просто ніколи. Їжджу на велосипеді.
І роботи багато.
Над новим доповненням.
Це наша остання ідея. Що скажете?
-Так, це… -Так.
Так…
-Забавно! -Добре.
То вам не подобається?
Ти можеш краще.
-Невже? -Я не…
Назва не остаточна.
Ще є час поміркувати.
Ми працюємо над нею. В процесі.
-Ясно. -Добре.
Так. Кльово.
Боягуз.
-Джо. -Вибачте.
Гей.
-Так не говорять з начальником. -Не говорять.
-І він сам це знає. -Справді.
Я розумію, що й до чого. Це не страшно.
У вас зараз медовий місяць.
Я поганий. Я посміховисько. Я слабкий. Я боягуз.
-Так. Але… -Так.
Я не боягуз, ясно?
Я начальник.
Не забувай: я твій начальник. І твій.
Зрозуміли? Ви мені не потрібні. Мені ніхто не потрібен.
Ні Поппі, ні Ієн.
Я сам придумаю назву,
дуже круту, все зроблю сам, навіть якщо цілу ніч не спатиму.
Працюватиму як начальник у кабінеті начальника.
Тобто в кабінеті Ієна.
Я його начальник, тож… До роботи!
І зробіть мені кави. Без кофеїну, з рослинним молоком.
Будь ласка.
Пофіг.
Що ти в ньому знайшла?
Я була молода.
Керол.
Господи.
Ви як ельфи-снайпери.
-Що? -Нічого.
Спробую вгадати.
-Ідеться про Рейчел. -Рейчел.
Вона кілька днів мене уникає.
Прислала мені запрошення на
«відкритий форум, де можна безпечно й неупереджено поділитися почуттями».
-Що це значить? -Не знаю, це написано в календарі.
Роман з колегою – це незаконно?
Ні. У романі з колегою немає нічого незаконного.
Це дурість і закінчиться погано,
але відділ кадрів цим не займається, тож…
Чудово. Бо…
Поппі наснилося, що вона займається сексом з Ієном.
Мені теж це снилося.
Рейчел образилася, що я вві сні його задовольнила.
-А Поппі не змогла й… -Тихо!
Цим відділ кадрів займається:
на роботі не можна розповідати
про еротичні сни.
-Ви ж сказали… -Перейду до суті.
Тобі подобається ця жінка?
У романтичному розумінні?
Яке жахливе покоління.
Не можете поговорити одне з одним, поводитесь як третьокласники.
Вибачте. Просто…
Рейчел любить усе обговорювати. Дуже любить.
Вона все класифікує й аналізує. А я – ні.
Мабуть, я нездатна на конфронтацію.
Ти підкралася до мене й накинулась, як пантера.
-По-моєму, це конфронтація. -Вибачте.
Знаєш, що вам треба зробити?
Поговоріть між собою.
Відверто. Ніяких питань, лише відповіді.
Навіть якщо відповідь буде: «Ми ще подумаємо».
Ви хоча б поговорите одна з одною, а не зі мною.
Ваша правда.
Треба бути відвертою. Дякую, Керол.
Я сумую за дистанційною роботою.
Здається, вийшло.
Так, вийшло. Ось вона.
Назва…
МОРЕ НАЦИСТІВ
Чорт.
«Море нацистів» – це якась дурниця!
Що ти робиш?
Привіт.
Я…
Ти вернувся з табору.
Це не табір.
Це тренінг, де ми прагнемо скорити силу чоловічого тіла
за допомогою бразильського джіу-джитсу.
-Ясно. -Чого ти в моєму кабінеті?
Думаю над назвою для нового доповнення.
Це завдання Поппі, але…
Ти ж знаєш жінок.
Вони такі нервові.
Девіде, здається, ти сам нервуєшся.
Так. Мені зараз важко.
Я цілу ніч придумую назву.
Мама казала правду. Мій талант не творчість, а цифри.
Розслабся, друже.
Цього тижня я зрозумів,
що справжня сила не зовні.
Вона всередині тебе.
Девіде, хай реальність тебе не стримує.
У мене реальність не така, як у тебе.
Насправді я два метри на зріст.
Чого вас там навчають?
Що ти робиш? Ти…
Ти вернувся такий агресивний.
Так.
Скажи, що ти зараз відчуваєш?
Я в безпеці.
Правильно. Старий добрий Ієн з тобою.
І, Девіде,
відповідь, якої ти шукаєш, – усередині тебе.
Допомогти тобі її відшукати?
-Так. -Добре.
Назва доповнення…
Так.
Саме так. А тепер давай…
-Що ми робимо? -Так.
А це добре.
О ні.
-Девід. -Привіт. Що тобі?
Чому ти спиш у мене в кабінеті?
Я пробував мислити, як Ієн,
щоб придумати назву,
-але поки що не зміг. -Я придумала.
Невже?
І яка ж вона?
«Розбрат титанів». Чудово. Мені подобається.
Я вже бачу обкладинку.
Два титани зчепилися в боротьбі.
Один намагається перемогти, другий не здається.
-Щось таке. Не знаю. -Так. Чудово.
Як тобі вдалося це придумати?
Ідея прийшла до мене вві сні.
Справді? Чудово. А в якому сні?
Просто вві сні.
Ти не зрозумієш, ти не творча особистість,
а нам, творчим людям, іноді таке сниться.
Сни про секс з Ієном?
Ні! Ні.
Ні.
Так.
Знаєш, мені теж це снилося. Як і всім нам.
Бачити начальника в еротичному сні – звичайна річ.
Це все влада.
Але, Девіде, ти його начальник.
Правда.
Треба про це подумати.
Крім того, вві сні сексом з ним займалася не я, а ти.
-Я? -Так.
Ієн прошепотів тобі на вухо назву, коли ви…
Що?
Вибач. Це… секс?
Так.
-Замовкни. Я чудова в ліжку. -Добре.
Взагалі, ти просив придумати назву, я її придумала.
Придумала. Тобто Ієн придумав.
Ні, це…
Це було у мене в голові.
Так, її придумав Ієн,
але в моєму сні.
Якщо сон мій, значить, це я придумала.
Так, але він усе одно тобі потрібен.
І мені теж.
Не варто про це говорити.
-Нікому не треба цього знати. -Особливо Ієну.
-Точно не Ієну. Ми змогли! -Змогли!
Так.
-Поп. -Так.
-Я його задовольнив? -Девіде.
Цікаво, чи він… розумієш.
Привіт.
Ну що ж.
Дякую, що прийшла.
Зустрічатися в паркінгу – дивно,
але це нейтральна територія,
я взяла брошури, щоб спрямувати розмову в безпечне русло…
Вибач.
Але якби я не зробила цього зараз, не знаю, чи змогла б потім.
Усе гаразд?
Так. Я просто… думаю, чи це не сон.
Перший поцілунок – це добре, але більше я не чекатиму. Відійдіть.
Мазл тов. Не трахайтеся на роботі.
Досвід приходить з практикою.
Ніхто не задовольнить мене так, як ти.
Чудово.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк