V TÉTO ŘADĚ
Ian si dělá, co chce. Je to šéf.
Ale ne můj. My jsme si teď rovni.
Aby bylo jasno, šéf jsem tu já.
Realizujeme oba nápady. Rozšíření jsme rozpůlili.
Je to dokonalý.
Nechápeš, že to je problém?
Potřebuju jeden dobrej nápad, abych získala čas.
- Do prá… - Panebože.
Usnuly mi nohy!
- Nesahat! - Nevím, co mám dělat.
Začal jsem zase randit.
Drsnej Dave nahodil udici.
Fotky ze svatby na seznamce?
Odřízl jsem ji.
Ona odřízla tebe.
Něco jsem zadal výtvarníkům.
Jak vypadám?
To je mnohem divnější.
Musíš být v dobré psychické i fyzické kondici.
K šéfování to patří. Bylo to tak odjakživa.
Třeba to chci dělat jinak.
Tak zavoláme doktoru Brownovi, ať přiveze DeLorean.
Vrátíme čas a změníme lidi.
Kdo je doktor Brown?
DRUHÁ ŘADA ZAČÍNÁ ZA 3, 2, 1
Tak fajn. Nové rozšíření.
První úkol pro nové partnery. Čistý štít. Nový začátek.
Sbohem, Raven’s Banquet. Ahoj… něco jiného.
- Říkala… - Myslel…
- Máme nápady. - Jo.
Super. Spolukreativní ředitelé.
- Jsme si rovni. - Tak začni.
- Můžu? Tak jo. - Jo.
Takže nové rozšíření by se mohlo odehrávat na moři.
Já uvažoval o souši.
Dneska to asi nevyřešíme, takže mizím.
Počkej, ty odcházíš?
Jo, víš co? Asi si zajedu do pouště.
Vyčistit si hlavu, znovu se napojit na svý tělo.
Neznám nikoho, kdo by na svý tělo byl napojenej víc.
- Děkuju. - To nebyl kompliment.
Tak jo, uvidíme se příští týden.
Příští… Nemůžeš odjet na týden. Sotva jsme začali.
Řeknu Davidovi, ať to tady zavře.
Ne, nemusíš nic zavírat. Jsem tu já.
Já to nové rozšíření vymazlím. Nepotřebuju tě.
Dobře, nepotřebuješ mě. Fajn.
Ale něco ti poradím, Pop.
Dneska to nedokončíš. Tak se trochu uvolni.
Někam si vyraz, ožer se.
Třeba se s někým vyspi.
Třeba ti to vyčistí hlavu.
Tak zatím.
S někým se vyspat.
To bylo hezký.
Líbilo se ti to?
Řeknu ti, Pop…
To bylo hrozný.
Takže…
Everlight byl dobrej, co?
To jo.
Takže…
Napadlo mě…
- Možná… - Jak se vede, dámy?
Neruším?
- Jo, zrovna jsme… - Bezva. Mohly bychom se pobavit.
Pokecat mezi náma holkama.
Položte ty ovladače.
Mohly bychom probrat, co se nám honí hlavou.
Co se děje ve světě.
Já se popravdě cítím…
Já mluvím, vy posloucháte.
Ne že by mě to, cos chtěla říct, nezajímalo, ale…
Nezajímá.
Potřebuju se někomu svěřit.
Vám to říct můžu, nikdo si vás nevšímá. A kdybyste cekly, letěly byste.
- Cože? - Pokec u tebe zahrnuje nepřímý výhrůžky?
Pardon. To bylo nepřímý? Mělo to být jasný.
Jestli o tom jenom ceknete, poletíte.
Každopádně se mi opakuje
sen týkající se práce.
Je to spíš noční můra. Dostala se mi do hlavy.
Zdálo se ti o sexu s Ianem, že jo?
Cože? Ne!
Ne. Buď zticha! Ne.
- Co když jo? - O nic nejde. Taky jsem takový sen měla.
Cože? Ne!
Teda… fakt?
Jo. Sny o šéfech jsou dost běžný.
Není to nic erotickýho. Jde o moc.
Ale Ian už není můj šéf. Jsme si rovni.
Podle tvýho podvědomí ne.
Ten sen jenom vyjadřuje, že potřebujeme jeho uznání.
Jasně. Proto říkal, že to bylo hrozný.
Mně to neřekl. V mým snu se mu to líbilo.
- Vždyť to není erotický. - Není.
- Tak proč řešíš jeho názor? - Říkám, že jsem lepší než Poppy.
Já tě slyším. A lepší jsi nebyla.
Já jsem v posteli úplně skvělá, jasný? Fakt dobrá.
Dobře.
To je fuk. Jak se toho zbavit?
No, jestli jde vážně o moc,
možná bys ve skutečným životě měla prosadit svou autoritu.
Tvoje podvědomí se třeba přizpůsobí.
Jo.
To se mi líbí. Prosadit autoritu. To udělám.
Udělám to. Konec holčičího pokecu.
To bylo divný, co?
Jo.
Dost divný.
- Chtěla sis povídat? - Ne.
Ne. To je dobrý.
Carol, musím s tebou mluvit.
Ne. Začíná nový den, vzpomínáš?
- Není to to, co si myslíš. - Nejde o Danu?
Tak to asi je to, co myslíš. Problém je…
Jasně, takže… Myslela jsem, že uděláme další krok.
Teď se ukázalo, že možná ani není lesba.
Což by nevadilo, nemusí být lesba. Může být bi nebo Q.
I když Q může znamenat queer, nebo „kvazi“.
Rozhodně je cis. I když na tom nezáleží.
Ale co když není cis? Bože, Carol, co pak? Celou dobu jsem s tím počítala.
Tak jo. Bože, vyšiluješ.
Máš pravdu. Promiň.
Jenže nechci říct něco špatně a urazit ji.
Je důležitý to probrat.
Já to probírám na seminářích o diskriminaci na pracovišti,
kam nikdo nechodí.
Ani ty ne.
Ten den jsem nemohla.
Jasně. Proč to neprobrat mezi čtyřma očima.
Máš nárok na všechno, co potřebuješ, a to kdykoliv.
Cítím z tebe mikroagresi.
Cítíš makroagresi.
Problém je, že mluvíš se mnou, když bys měla mluvit s ní.
Bojíš se, že ji urazíš, a tak jí radši neřekneš pravdu.
Ty jo, máš pravdu. Musím to říct na rovinu.
Musím si pročíst fóra, pochopit to Q a pak to s ní můžu probrat.
Děkuju, Carol, žes mě vnímala a vyslechla.
To je ten problém. Já tě vnímat ani poslouchat nechci.
Hádej, koho Ian ojebal.
Ahojky.
Ne!
Teda… koho?
Mě.
Tohle jsem měl ráno na okně v kanclu.
Tempe?
Jo, v Arizoně, kam každý rok jezdí na studijní dovolenou.
To není studijní dovolená.
Je to tábor pro čtyřicetiletý chlapy, co se chtějí naučit MMA.
- Je to ubohý. - Strašně.
- Tys to věděla? - Vlastně jo. Svěřil mi prsteny.
Jsou vzácný, má je z amazonskýho pralesa.
Bože. Proč je pořád nosí?
Asi aby vypadal mladší.
Víš, že si ostříhal vousy, protože šediví?
- Bere léky na vlasy. - Prý…
- Vitamíny. - Od doktora? To je ubohý.
Strašně ubohý.
Co teď mám dělat?
Měli jsme Montreal informovat o tom rozšíření a on si prostě zmizel.
Znáš Iana. Dělá si, co chce. Je to šéf.
Ale ne můj. My jsme si teď rovni.
Jo, aby bylo jasno, šéf jsem tu já.
On pracuje pro mě, stejně jako ty.
Ale máš pravdu. Ty už pod ním nejsi.
Čau.
Cože?
V té nové pozici bys měla být nahoře ty.
Dej si nohy nahoru a rozjeď to.
Mohla bys mi pomoct.
- Když se mu to nebude líbit, ojebeš ho. - To ne! Ne, já…
Co chceš, Davide? Mám moc práce.
Jenom název novýho rozšíření.
Jasně. Ten nemáme.
S Ianem se neshodneme, o čem by to rozšíření mělo být.
Chápeš, já chci…
Poppy! Mě to nezajímá, potřebuju jenom název.
Když nás nenapadne dobrej, Montreal nám vymyslí blbej.
Takže potřebuju dobrej název, a to hned.
Dobře. To zvládnu. Iana nepotřebuju.
Vždyť je to v mojí moci a prosadím…
- Název! - Jasně. Dobře.
Takže název nového rozšíření…
- Název bude… - No?
Mythic Quest…
…Moře popela.
Super. Výtvarníci už něco vymyslí.
Ten hovor s Montrealem musím nějak odložit na zítra.
Nemůžeš na ně poštvat Jo?
Jo.
Jo už se mnou bohužel není.
Nakonec od tebe odešla?
Co? Ne, neodešla ode mě. Bylo to vzájemný.
Vydala se prozkoumat jiné příležitosti v naší společnosti.
Jsem rád, žes přešla ke mně. S ním to bylo marný.
- Je to posera. - To teda.
Ani to neříkej. Není to nevhodný, ale je to evidentní.
Mám se co učit.
To je dobře, já tě mám co naučit.
Zaprvý žádný poznámky. Jsou to důkazy.
Takže…
Nakonec se z mojí chráněnky vypracuješ na mého nepřítele.
Když tě dobře zaučím, pokusíš se mě zničit.
Ale pokud tě přitom zničím já, tak mě to akorát posílí.
Už vymýšlím, jak tě zničit.
Já vím. Proto se mi líbíš.
Čau, Pop.
To snad bylo ještě horší.
Souhlasím. Bylo to úplně bez nápadu.
Zatraceně.
To napětí se dalo krájet.
Slyšela bys špendlík spadnout.
A pak se ke mně Poppy otočí, podívá se mi do očí a povídá…
Poppy povídá… říká…
„Jak si přeješ, Davide.“
Ty jo!
- To fakt řekla? Řekla ti Davide? - Jo. No…
Jo. Vždyť se tak jmenuju.
To je jedno. Já na to:
„Hele, ten název potřebuju teď hned, Pops. Žádný výmluvy.“
A tak vzniklo Moře popela.
Jako popel Krista.
Jo. Ne. S náboženstvím to nesouvisí.
Určitě? Vidím tam kříž.
To je meč. Byl tam vždycky.
Dobře. Každopádně gratuluju,
protože to chce kuráž, mluvit takhle se šéfkou.
Jo. No…
Já jsem její šéf.
Odkdy? Gratuluju.
Odjakživa.
Zapomínám na to, protože máš tak laskavé oči.
Ále. Děkuju. Víš…
Musím říct, Sue…
Ty znáš jiného Davida Brittlesbeeho než ti nahoře.
Asi tak. Ten jejich David je…
Je přísný, ale spravedlivý. Má autoritu.
Tady seš! Potřebuju s tebou mluvit.
Jasně. Na své podřízené si kdykoli rád udělám čas.
Zrovna jsem Sue ukazoval výtvarnou stránku Moře popela.
- Tak se to nebude jmenovat. - Skvěle…
Cože?
Nefunguje to. Je to úplně… bez nápadu.
Ne. Vždyť jsi to vymyslela. Funguje to.
Ne. Kdyby to fungovalo, tak by to zabralo. Ale nezabralo.
Potřebuju prosadit svou převahu.
Nechápu, co s tím pořád máš, ale já už nemám čas, Poppy.
- Montreal chce název. - Řekni „připravuje se“.
- To se mi líbí. - To není název!
Víš co? Ne.
Název je Moře popela, tečka.
Není dost dobrej.
Tak ho vymysli. Teď hned!
Vymyslím.
Co to děláš?
Neříkej, co mám dělat. Nejseš můj šéf.
Jsem tvůj šéf. Jinýho šéfa nemáš!
Proč to nikdo nechápe?
To ty oči, Davide.
To zvládneš, chlapáku. Jo! No tak.
Poppy.
Poppy!
Krucinál.
Ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se ti daří?
Skvěle. Jo, úžasně.
- Bezva. - Dobrý.
Mně taky. Jsem teď s Bradem.
Jo. Já vím.
- Tak co, kámo? - Jo.
- Abys věděl, ona přišla za mnou. - To je v pohodě.
- V pohodě. - Jo.
Neboj, Davide, určitě si někoho najdeš.
Já vlastně ani nikoho nehledám.
Jo, mám toho teď hrozně moc. Jezdím na kole.
A tvrdě makám. Děláme na novým rozšíření.
Tadá. To jsme vymysleli. Co vy na to?
- To je… - Jo.
Je to…
- Je to zábavný! - Dobrý.
Takže se vám to nelíbí.
Myslím, že máš na víc.
- Myslíš? - Já ne…
Není to konečná verze.
Pořád ho můžeme změnit.
Děláme na tom. Je to proces.
- Jo. Jasně. - To je dobrý.
Jo. Bezva.
Posero.
- No tak. - Pardon.
Hej.
- Takhle se s šéfem nemluví. - Ne.
- Navíc to o sobě ví. - Jo.
Jasně. Už chápu, o co jde. To nic.
Jste ve fázi zamilovanosti.
Já jsem ten špatnej. Jsem slaboch a posera.
- Jo… - Jo.
Nejsem posera, jasný?
Jsem šéf.
Aby bylo jasno, jsem tvůj šéf. I tvůj.
Jasný? Já vás nepotřebuju. Ani jednoho.
Ani Poppy a Iana, když už jsme u toho.
Vymyslím si vlastní hustej název, sám, i kdyby to mělo trvat celou noc.
Poradím si s tím jako šéf. V šéfově kanceláři.
Teda v Ianově kanceláři.
Ale jsem jeho šéf, takže… Zpátky do práce!
A přineste mi kávu, prosím. Bez kofeinu. S rostlinným mlíkem.
Prosím.
Jak chcete.
Cos na něm viděla?
Byla jsem mladá.
Ahoj, Carol.
Ježíši. Vy jste jako dva skřítci číhající v záloze.
- Cože? - Nic.
- Budu hádat. Chceš mluvit o Rachel. - Rachel.
V posledních dnech se mi vyhýbá.
A pak mi pošle pozvánku
na „otevřenou diskuzi o vzájemných citech v bezpečném prostředí“.
- Co to je? - Nevím, ale mám to v kalendáři.
Je vztah s kolegyní nelegální?
Není. Na chození s kolegy není nic nelegálního.
Je to hloupý a skončí to špatně,
ale tenhle problém se netýká HR, takže…
Tak to je skvělý.
Takže Poppy měla erotickej sen o Ianovi.
A já taky. Rachel se naštvala, protože si to se mnou ve snu užil.
- S Poppy se mu to nelíbilo… - Jo.
Tenhle problém se HR týká.
Nemůžete chodit do práce a navzájem si vyprávět erotický sny.
- Ale říkalas… - K věci.
Líbí se ti ta ženská?
Jako jestli se mi fakt líbí?
Ta vaše generace je otřesná.
Neumíte vést rozhovor a degenerujete na třeťáky.
Omlouvám se, jenže…
Rachel chce o všem mluvit. Hodně.
Chce všechno rozebírat a analyzovat. Zatímco já ne.
Asi moc nezvládám konfrontace.
Připlížila ses jak zloděj a skočila po mně jak kočka.
- Tomu říkám konfrontace. - Promiň.
Víš, co byste měly udělat?
Měly byste si promluvit.
Mluv jasně, ano? Už žádný otázky, jenom odpovědi.
I kdyby ta odpověď byla „pořád máme otázky“.
Hlavně že budete mluvit spolu, a ne se mnou.
Máš pravdu.
Musím být upřímná. Díky, Carol.
Bože, home office mi fakt chybí.
Tak jo, asi už to mám.
Jo, mám to. Tady to je.
Název bude…
MOŘE NÁCKŮ
Do háje.
Moře nácků ani nedává smysl!
Co to děláš?
Ahoj.
Dělám…
Vrátil ses z tábora.
To nebyl tábor.
Je to vedený retreat, kde využíváme sílu mužského těla
prostřednictvím brazilského džiu-džitsu.
- Fajn. - Co děláš v mým kanclu?
Chtěl jsem vymyslet název nového rozšíření.
Měla to udělat Poppy, ale…
Znáš ženský. Všechno je rozruší.
Davide, ty vypadáš rozrušeně.
Jo, jsem na tom špatně.
Byla to dlouhá noc. Snažím se vymyslet ten název.
Máma má pravdu. Nejsem kreativec, ale analytik.
Hej, klid, kamaráde.
Tenhle týden jsem se naučil, že skutečná síla nepochází zvenku.
Pochází zevnitř.
Davide, nenech se odradit realitou.
Moje realita je jiná než tvoje. Uvědomuješ si, že mám přes dva metry?
Co vás to tam učí?
Co to děláš? Protože…
Vrátil ses o dost agresivnější.
Jo.
Poslouchej. Řekni mi, jak se cítíš.
Bezpečně.
Tak. Starej Ian tě podrží.
Davide, všechny odpovědi máš ukryté hluboko v sobě.
Mám ti je pomoct najít?
- Jo. - Dobře.
Rozšíření se bude jmenovat…
Aha, no jo.
To je ono. Teď se ohni a…
- Co to děláme? - Jo.
To je kvalita.
Ale ne.
- Davide. - Ahoj. Co je?
Proč spíš v mým kanclu?
Snažil jsem se naladit na Iana a vymyslet název rozšíření,
- ale nic mě nenapadlo. - Mě jo.
Fakt?
A co?
„Spor titánů.“ To se mi líbí.
Už vidím tu grafiku.
Dva titáni v boji.
Jeden se snaží přemoct druhého, ale nevzdávají se.
- Nějak tak. Nevím. - Jo, to je super.
Hele, jak tě to napadlo?
Ve snu.
Fakt? To je dobrý. Jakej to byl sen?
Nic zvláštního.
Asi bys to nepochopil, když nejsi kreativec.
My kreativci takový sny občas máme.
Erotickej sen o Ianovi, že?
Ne! To ne.
Ne.
Jo.
Mně už se o něm taky zdálo. Nám všem.
Erotický sny o šéfech jsou docela běžný.
Jde o moc.
Davide, ale ty jsi jeho šéf.
Jasně.
To budu muset analyzovat.
V tom snu jsem s ním navíc nespala já, ale ty.
- Já? - Jo.
Ian ti ten název pošeptal, když jste…
Co?
Promiň. To má být sex?
Jo.
- Mlč. Já to umím. - Dobře.
Řekls mi, ať vymyslím název, a já jsem ho vymyslela.
Vymyslela. Nebo spíš Ian.
Ne, to…
Bylo to v mojí hlavě. Ano, vymyslel ho Ian, ale v mém snu.
Byl to můj sen, takže jsem ho vymyslela já.
Ale potřebovalas ho k tomu.
A já taky.
Asi bychom to neměli řešit.
- Nikdo se to nedozví. - Hlavně ne Ian.
- Dokázali jsme to my! - Jo!
Jo.
- Hej, Pop. - Co?
- Uspokojil jsem ho? - Davide.
Zajímá mě, jestli se… víš co.
Ahoj.
Tak jdeme na to.
Díky, že jsi přišla.
Vím, že je to v garáži divný, ale je to neutrální půda.
Tyhle texty nám pomůžou vést rozhovor v bezpečném…
Promiň.
Kdybych to neudělala, nevím, jestli bych to později zvládla.
Dobrý?
Jo, jenom se… ujišťuju, že to není sen.
Ta první byla roztomilá, ale další vidět nechci. Uhněte.
Mazel tov. V kanclu nešukejte.
Musím říct, že čím častěji to děláš, tím seš lepší.
Nikdo mě neumí uspokojit jako ty.
Hezký.
Překlad titulků: Kristina Himmerová