Да, изглежда чудесно. Добра работа, Фил.
Радвам се, че я върнахме горе. - И аз.
Да, добро утро.
Ето го моя човек.
Имаме една добра новина.
Мама и татко се събраха отново.
Да, пак сме партньори. Този път наистина.
Решихме да се съберем и да се разберем.
Да, заедно ще направим едно невероятно разширение в рамките на срока и бюджета.
Добре. Това е чудесно.
Не се ли радваш? Какво става?
Очаквате радост.
Защото, щом се обвържеш с някого, искаш да е щастлив.
Има проблем с вдовицата, нали?
Предложих й да живеем заедно.
Тя отказа.
Да. - Ясно.
Каза, че излизаме едва от няколко месеца
и че все още е рано за този етап.
А аз не разбрах какво намеква и паднах на колене.
Не.
Да, предложих й.
Не. - Да.
И тя каза "не". - Да.
Да, но аз реших, че след като вече съм на колене, може...
Не си. - Молих се.
На колене. Реших да й покажа мекия си корем.
Така прави вълкът понякога.
Ако се налага.
Не й хареса. - Не.
Не. - Обичат да си на колене,
но не и да се молиш.
А тя не хареса нищо. Не. - Не.
Така че това...
Не мина добре.
И това е...
...краят.
Да, подразбира се.
Но няма нищо. Всичко е наред.
Вълкът ще стъпи на крака. Защото осъзнах нещо.
Осъзнах, че истинското ми семейство сте вие.
Да, жените идват и си отиват.
По-скоро си отиват.
Но МК и хората, които работят тук, винаги са били до мен.
И знаеш ли? Винаги ще бъдем.
Вълкът се върна. - Да. Върна се, скъпа.
Пак е в играта. - Върна се.
Да. - Върна се.
С острите си зъби.
Ще си побъбрим ли?
В момента имаме много работа, но...
Нали така?
Да.
В ГОТОВНОСТ ЗА КАЧВАНЕ НА СНИМКИ
Готово.
Здравей, Дейвид. - Имаш ли минутка?
Влизайте. Винаги имам време за вас, момчета.
Тоест момичета, жени.
Винаги имам време за моето семейство от МК.
Чудесно. - Както и да е.
Току-що осъзнах нещо.
Ние тримата работим на три метра разстояние.
А не сме се снимали заедно. Странно е, нали?
Така ли? - Не мисля.
Хайде. Ще е забавно. - Добре.
Ето така. Елате насам.
Добре. - Да. Вижте ни само.
Тримата мускетари. Усмивка.
Чудесно. Харесва ми. Ще я сложа в дигиталната си фоторамка
със снимки на семейството ми от МК.
Дейвид, напускаме.
Какво? - Да.
С Рейчъл се местим в Бъркли. - Да.
Ще се жените ли?
Не. - Не. Какво?
Ще учим там. - Да.
Мислех, че ще се зарадваш.
Да. Това е хубаво.
Чудесно е за вас.
Да, просто аз
в момента преживявам малко труден...
Искаш ли да поговорим за това?
Не е ваш проблем. Не.
Вижте...
Приемам молбата ви за напускане.
Благодаря. - Да, благодарим ти за всичко.
Ти беше чудесен шеф. - Да.
Благодаря ви.
Едно време в подобен момент следваше прегръдка.
Ние не... - Няма нужда.
Да. В днешни дни е неуместно. Да, неуместно е.
Предполагам, че просто ще си кажем "сбогом".
Добре. Сбогом. - Сбогом.
Сбогом, Дейвид. - Да.
Сбогом. - Сбогом.
Благодаря.
ЗАК
Зак е на телефона.
Най-сърдечни поздрави и почитания, Закари.
Обажда се Джо.
Джо. От "Митик Куест".
Как си, страннице? - Чудесно.
Пускат мобилната версия на МК
и както знаеш, ние двамата ще спечелим пачки с пари.
Извинявай. Не те разбирам.
Не увъртай пред мен. Ти ми изпрати 10 000 долара в брой,
за да ти купя дялове от МК, когато ти подадох поверителна информация.
Ти я използва, като явно погази задължението си да пазиш моите интереси.
ПРЕКАЛЕНО ФОРМАЛНО
Дялове? Пари в брой? Джо.
Това, което описваш, е незаконно.
Няма да ме хванеш да върша такива дела.
Да. Прекалено си хитър, нали?
Благодаря ти.
Но е ясно, че търговията с вътрешна информация
се наказва с до десет години затвор.
Кой тъп, глупав идиот не го знае?
Нали?
Ти ме изигра, двуличен, коварен скапаняк такъв!
Много жалко, Джо.
И предай на брат ми "грух, грух" от мен.
Прецакана съм. Ще отида в затвора.
Не се тревожи, Джозефин. Ще ти помогна.
Защото и аз съм бил в затвора.
Така ли? - Да.
В най-известния затвор - този на ума.
Хубаво. А аз ще ида в истински затвор.
С решетки, бетон, затворници и други гадости!
Добре. Да, не съм бил там.
Но съм чувал ужасни неща.
ХЕРА
Добре. Мисля, че схванах.
Планът ти е да промениш сървъра и архитектурата на клиента
и играчите да имат достъп до същия екземпляр на играта
по едно и също време.
Да. Точно така. Ето, той ме разбира.
Невъзможно е. - Казах ти.
Млъкни, Антъни.
Знам, че звучи невъзможно...
Не, наистина е невъзможно.
Идеите ти за "Хера" са страхотни, но МК не е създадена за това.
Все едно да преправяш основите на небостъргач,
когато вече е построен.
Ето, той разбира.
Благодаря. Антъни, нали?
Затваряй си устата. Говориш с Попи Ли.
Разбра ли? Тя е гений. - Да.
Винаги, когато ми хрумне някоя откачена идея, тя я осъществява.
Да. - И всеки път е право в целта.
Да. - Освен този път.
Да! Какво?
Ето как знам, че не можем да направим "Хера".
Защото, ако беше възможно, ти вече щеше да си я създала.
Прав си.
Боже. Прав си.
Изгубих толкова време и ресурси заради... - Заради своята идея.
Такава ни е работата. Имаме големи мечти.
За съжаление, понякога се проваляме яко.
Но, Поп, трябва да се гордееш със себе си.
Провали се с гръм и трясък.
Благодаря. - Да.
Да, тази гениална идея можеше да разори студиото.
И почти успя. Това е невероятно.
Да.
Хубаво. Приключвайте, момчета.
По-точно "мъже". - Мъже. Приключвайте, мъже.
Губим си времето. Не можем да създадем "Хера".
Повтарям го от месеци. - Млъкни, Антъни. Ти да мълчиш!
Здравей. Взех си нещата. Гладна ли си?
Не ме приеха.
Моля?
Не влязох в "Бъркли". Отказаха ми.
Ние напуснахме работа, Дейна.
Напуснахме, без да знаеш дали си приета?
Поддадох се на въодушевлението. Мислех, че ще стане.
Боже.
Каръл идва насам с документите ни за напускане.
Какво си въобразявах? Боже, колко съм глупава.
Не, не си глупава. Не си глупава.
Мразя я тази скапана коза.
Скъпа.
Не. Няма да се замесвам в тези тъпотии.
Заповядайте.
Не прави така.
Помогни ми да изтръгна признание от Зак.
Защо малката мишка да помага на голямата акула,
след като акулата вече се е опитала да я изяде?
Защото си добър? - Обидите няма да ти помогнат.
Моля те, Брад. Не ми се ходи в затвора.
Джо. Не мога да ти помогна.
Понякога трябва да стигнеш до дъното, за да усетиш, че имаш проблем, а ти имаш.
Властта те опива, но затворът ще те оправи.
Дори може да завършиш право
и да получиш още власт и присъди.
Опиянението е порочен кръг.
А ако помогнеш не на мен, а на себе си?
Слушам те.
С общи усилия можем да стоварим вината върху Зак.
Ще отмъстиш за смъртта на скъпата ти Кейт.
Заедно ще го вкараме в затвора.
Най-много за шест месеца. Във федерален затвор, като на курорт.
Това в нашата професия понякога е хубаво.
Печелиш репутация на безскрупулен.
И да издадеш брат си е жестоко.
Ще докажеш, че ти си акулата в семейството.
Аз съм истинската акула.
Добре, ще помогна. Ето как ще стане.
Манипулирана си от по-стар и опитен престъпен ум.
Федералните обичат умниците.
А ти си сладка, чувствителна млада жена.
Момиче. - Още по-добре.
Мисля, че е куче. - Защо куца?
Може да е ранено.
Значи играта е за едно тъжно ранено куче?
Нямам представа.
Всъщност играта е за... - Никой не те е питал.
Нека да се разберем.
Работила си по проекта, въпреки че Брад го е спрял.
Вчера си напуснала работа, за да учиш в "Бъркли".
Но не са те приели.
Тогава ти, тестерката, си решила да прекъснеш шефовете си
по време на важна среща за бъдещето на тяхната игра,
за да ги молиш да върнат на работа теб и гаджето ти.
Може ли да говоря вече? - Не.
Съжалявам. Паузата беше дълга.
Кога стана това? - Не знам.
Сякаш всеки човек под 30 г.
смята, че трябва да разтръби какво чувства на целия свят,
а на нас ни дреме на...
Съжалявам. - Това не е...
Това ме изнервя. - Знам.
Нали ме разбираш? - Нямаш вина.
Знам как ти действа.
Добре. Какъв е проблемът с кучето?
Можеш да говориш.
Аз ли? - Да. А кой друг?
Дори не ме погледна! - Започвай да говориш!
Това е коза.
Пълен боклук е. - Знам.
А защо продължи да работиш?
Не знам. Просто си я представям.
А ако и аз ти кажа, че е боклук, ще ми повярваш ли?
Да. - Ще спреш ли да работиш?
Да.
Не.
Може да стане чудна, защото...
Да, да, да.
Ще те вкараме да учиш програмиране.
Не в "Бъркли". По-приемливо ще е.
Наблизо. МК ще плаща.
Ще подпишем договор,
за да не излезем тъпаци, когато започнеш работа другаде.
Извинявайте. Всичко става твърде бързо.
Харесвате ли играта?
Слушаш ли ни? Мислим, че е боклук.
Но ти не си. Само това има значение.
Да не мислиш, че най-важен е талантът?
Не, трябва да имаш... - Топки.
Щях да кажа "кураж".
Кураж. Да, трябва ти кураж.
Да. Хората ей там
ще се сринат, щом някой отхвърли тяхна "брилянтна" идея.
А това се случва ежедневно.
Дали ще създадеш нещо хубаво? Не знам.
Но няма да се предадеш предварително.
Ясно е.
Всички онези хора ще се откажат на мига.
Защото повечето от тях са пълни... - Пъзльовци.
Щях да кажа...
Не, и аз щях да кажа "пъзльовци", няма по-точна дума.
Трябва да измислим друга. - Да.
Да помислим. - Междувременно
те са пъзльовци, ти имаш топки.
Трябва да престанем с тези етикети. Май са обидни.
Вярно е.
За вас няма проблем. Но аз ще остана без работа.
Добре, хайде, изчезвай. Заети сме. Довиждане.
Да, благодаря.
Не знам какво да кажа.
Изпитвам признателност... - Не ни пука какво изпитваш!
Трябва да управляваме фирмата!
Добре. Благодаря.
Чакай. Къде?
По дяволите.
Струва си парите.
Случи се. Федералните са тук. Божичко.
Зак ме е изпортил.
Не прави драми. Не те е изпортил.
Аз бях. - Какво?
Да. Подадох анонимен сигнал до Комисията по ценни книжа
за търговия с вътрешна информация.
Ще си кажем "довиждане".
Боже.
Наистина си акула. - Права си.
Влезте и давайте.
Г-н Бакши, ние сме от Комисията по ценни книжа.
Може ли да поговорим?
Да, разбира се. Само секунда.
Защо ще говорят с теб?
Явно търсят истинския престъпен ум.
Чакай, подал си сигнал срещу себе си?
И си го направил за мен. - Не съм.
Направих го за себе си. Знаеш ли как ще ми се вдигне репутацията?
Вече не съм добрякът.
Ще ви спестя време.
Аз го направих. Виновен съм.
Хайде, закопчейте ме.
Само искаме да поговорим.
Да говорим тук или в конферентната зала. Или някъде другаде.
Добре. - Чакайте.
Заведете го на паркинга. Така ще се хванат.
Не е необходимо. - Напротив.
Харесваш ми.
Знам.
Хайде, хора. Няма нищо за гледане!
Просто отвеждат арестант. Водят опасен престъпник.
Да, направи снимка.
Здрасти, Брад. Наред ли е всичко?
Да. Чакай ме след осем месеца.
Майната ви на всички!
Какво пропуснах?
ОТДЕЛ "ТЕСТВАНЕ"
Ето ни пак тук. Гадно, колкото и преди.
Да, всичко е като преди.
Толкова е хубаво. Ти ще си тук, аз ще съм наблизо.
Ще идвам постоянно. Ще е както винаги е било.
Да.
Мисля, че ми се ходи.
Заради онзи "Ред Бул", който изгълта.
Не, Дейна, говоря за...
Бъркли.
И курса за писатели.
Мисля, че трябва да замина.
И аз не мога да повярвам, че го казвам, но...
Точно това искам.
Искаш да заминеш без мен? - Не.
Искам да замина с теб.
Но ако ти няма да ходиш...
Аз все пак ще отида.
Явно вече твърдо си решила.
Вярно е, но трябва да го направя.
Мразиш ли ме?
Да те мразя ли? Не, по дяволите.
Рейч, аз предложих връзката от разстояние,
когато исках да отида там сама. Каква е разликата?
Освен ако нещо не се е променило.
По дяволите. Промени ли се нещо между нас? Не съм усетила.
Но сега не съм сигурна, че ти дадох възможност да обмислиш всичко.
Може би прибързах и се чувствам...
Извинявай. Трябваше да те накарам да замълчиш.
Помниш ли, че Каръл ни каза да не правим секс в офиса?
Да.
Вече не работим тук.
Божичко, колко забавно. - Нали?
Попи, сама ли направи всичко?
Не, накарах художниците да свалят някои неща от архива посред нощ.
Тук са всички оригинални скици от началото.
Реших, че ако искаме да не се повтаряме,
трябва да си спомним какво сме правили.
Разходка по алеята на спомените.
Виж. Мог Йод!
Първата ти идея, която влезе в МК.
Не беше точно моя идея. Напихме се до козирката в "Каса Вега"
и случайно нарекох "Маргаритата" Марг Ярд.
Ти я нарисува и я вкара в играта.
Рисуването по салфетки бе добър метод. - Да.
Все едно гледаме живота на дете
от момента на зачеването, после детството,
порастването, пубертета и накрая...
"Рейвънс Банкет". - Нашият шедьовър.
МИТИК КУЕСТ: РЕЙВЪНС БАНКЕТ
И това е краят на залата.
Или може би краят на пътя.
Можем да съборим цялата тази стена, за да направим
още една зала.
Или просто да завием наляво
и да продължим в наличната зала.
Мислиш на дребно, Попи. Представи си зала...
Не разбирате ли?
Детето е станало мъж. Той е отишъл в колеж.
Или тя. Може да е момиче.
Разбирахме се толкова добре, а сега ще ми говориш глупости?
Чуйте ме!
Чудили ли сте се защо изворът на творчеството ви внезапно пресъхна?
Как стана така, че работихте здраво по разширението, но резултат нямаше?
От месеци чакам с химикалка в ръка.
Но не ми позволявате да напиша следващата глава. Защо ли?
Нашата история има само един логичен, неизбежен край.
Знаете го не по-зле от мен.
Вслушайте се в сърцата си.
Няма повече глави.
"Рейвънс Банкет" е...
беше краят на историята.
Нашата работа приключи. Детето е отгледано.
Вече е пълнолетна.
Добре, достатъчно. - Гадост.
Стига.
ИЗТРИВАНЕ НА ФАЙЛ? ОТМЯНА - ДА
Довиждане, Брад.
Здравейте, хора.
Няма да повярвате. Преживях най-ужасните два дни.
Арестуваха Брад. - Така ли?
Търгувал с вътрешна информация. Вярвате ли?
Да. - Напълно.
Съвсем възможно е.
Да, възможно е.
Беше ми тежко.
Струва ми се, че семейството ни се разпада.
Не. Не ми казвайте, че пак се карате.
Ние ли? Не. На едно мнение сме.
Чудесно.
Какво става? - Напускаме теб и "Митик Куест".
Моля?
С Айън решихме да се оттеглим от МК завинаги.
Не.
Да.
Не.
Да. - Да.
Не! Не! Не!
Защо?
Ами... - Защо?
Искахме да останем заедно заради бебето,
но се оказа, че нашето дете е пораснало.
Да. И трябва да го оставим да живее живота си.
Има ли логика?
Да, има логика.
Аз съм детето.
Не. - За какво говориш?
Ти си мъж. - Говорим за играта.
Играта е детето. - Не съм аз?
Мислех, че съм аз. - Не.
Какво става, по дяволите? - Много се обърках.
Мислех, че аз съм детето, вие - родителите.
Извинявайте. Много ми се насъбра.
Както и на нас. Решението не беше лесно,
но с Попи трябва да си тръгнем и да следваме собствения си път.
Чудесно. Радвам се за вас.
Аз какво ще правя?
Ще останеш тук и ще управляваш МК без нас.
Или няма. Зрял човек си и можеш да правиш каквото решиш.
Да.
Ще съм доста добър шеф.
Да вървим.
Дейвид. Успех.
Чакай, не скачай. - Какво?
Джо, каквото и да преживяваш,
колкото и зле да ти изглежда, ще се справиш.
Има хора, които те обичат. Имаш приятели, семейство.
Имаш ли семейство?
Не знам много за теб. Но искам да науча.
Нямаше да скоча, Дейвид. Дойдох да подишам чист въздух.
Ясно. Добре.
Чудесно. Да, хубаво.
А ти защо си тук, горе?
Да подишам чист въздух.
Просто...
Всички ме изоставиха.
Винаги така става.
Боже, какво не бих дал да хвана по шосе 60 до шосе 57, после по шосе 90
чак до Йорба Линда и вдовицата.
Бивша вдовица. - Не, все още е вдовица.
Чувствам се изоставен и някак...
Безсилен.
Нямаш власт.
Да, не, имам власт. Все още съм изпълнителен продуцент.
Приеми ме отново. Моля те.
За твоя асистентка. - Моля?
Изобщо не трябваше да те напускам.
Да. Не трябваше. Там ти беше грешката.
Но да, ще те взема.
При едно условие. Ти ще си моя служителка. Разбра ли?
Няма да бъдем семейство. - И преди не бяхме.
Да. Чудесно.
Чудесно. - Да.
Добре.
И така.
Джо, води си бележки.
Не мога. Брад ме накара да изхвърля компютъра си.
Какво? Сериозно? Странна работа.
Какво видя в него?
Беше висок и красив. С чудесна кожа.
Не ми трябват бележки.
Всъщност имаме доста неща за вършене.
Трябва да назначим нов тестер
и финансист, и двама творчески директори.
Не, нека да е един творчески директор.
За предпочитане мъж. - Правилно.
Но не казвай на никого.
РЕСТОРАНТ "КАСА ВЕГА", КОКТЕЙЛИ
Наздраве. - Наздраве.
Да удавим мъката си.
За какво говориш? Ние празнуваме.
Не си ли поне леко депресиран?
Не се депресирам.
Току-що напуснахме играта, която за нас е най-важното нещо в света.
Да, преодолях го. - Преодоля ли го?
Да, което всъщност е малко странно, нали?
Затова не ставам за баща.
Но умея да продължавам напред.
Да поговорим за новата игра.
Освен ако не търсиш истинска работа. - Не.
Какво мислиш? ММО, отворен свят, симулатор?
Няма да правя игра с битки в подземия.
Вече знаем коя ще е новата игра. Твоето разширение "Хера".
Казах ти, че е страхотно. - Но каза и че е невъзможно.
Да, невъзможно е в МК.
Но ние ще започнем отначало.
Няма да ти хареса да вкараш идеите си в игра, създадена от мен.
Ще трябва да заченем това дете заедно.
Без секс, да сме наясно.
Това е ясно. - Гледаше ме доста странно.
Не, аз...
Току-що ми каза, че ще сбъднем моята мечта.
Смаях се.
Да. И това ще е само наше.
Въпреки че аз измислих "Хера" сама,
така че ще те включа в моята игра.
Не съм неуверен като теб
и не изпадам в детайли, за да се уверя, че аз командвам.
Добре.
Да започваме. Платното ти.
И четката ти.
Аз ли?
Превод на субтитрите Йорданка Неделчева