Nu lūk, man bija tāda kā atklāsme.
Es sapratu, ka viena no manām problēmām ir tā,
ka es nepieņemu jauno.
Es pārāk bieži saku nē, un tas ir tikai baiļu dēļ.
Tā nu es nolēmu, ka sākšu teikt jā.
Tāpēc tad, kad tu meklēji šoferi,
es teicu jā, jo varbūt varēšu ko iemācīties, vai ne?
Vārdu sakot, es cenšos pateikt,
ka tu noteikti vari man palīdzēt ar dzīves gudrību
un es augstu vērtēju šo iespēju.
Tu runāji ar mani?
Jā.
Atvaino, mīļā meitene!
Dažas sieviešu balss oktāvas es vairs nespēju uztvert.
Uzskatīšu to par komplimentu, ka zini, ka esmu meitene.
Es tiešām augstu vērtēju tavu atbalstu.
Tu jau zini, ka es nebūtu pārtraucis savu vienatnību,
ja lieta nebūtu ārkārtīgi steidzama.
Jā, izklausās baigi nopietni. Kurp mēs dodamies?
Pie kāda rakstnieka, sena drauga. Nu, pie ienaidnieka.
Viņš ir netalantīgs skribents, kurš nozaga manu mūža mīlestību.
Neesam sarunājušies 40 gadus,
un nesen viņš sazinājās ar mani un lūdzās, lai aizbraucu viņu apciemot.
Teica, ka gribot atvainoties.
Jauki.
-Tātad jūs izlīgsiet? -Nē.
Es izdrāzīšu viņa sievu.
Klau, man tas īsti nepatīk.
Neuztraucies! Es visu nodarīšu 15 minūtēs.
Problēma nav laiks.
Bet tas, ka taisies izdrāzt kāda cita sievu.
Es negrasos seksot ar viņa sievu burtiskā nozīmē.
Anna nomira pirms daudziem gadiem. Es izteicos pārnestā nozīmē.
Esmu ieradies, lai uzliktu Pīteram ragus.
Lai neatgriezeniski viņu kastrētu, izrādot savus daudzos panākumus.
Tas šķiet sīkmanīgi un nevajadzīgi samudžināti.
Tā viņi teica par manām grāmatām.
Tas man netraucēja tajā jomā Pīteru pārspēt.
Es viņu nospiedīšu zem savu literāro sasniegumu svara.
Un tad īstajā brīdī es izvilkšu laukā to.
Nevelc laukā to!
O, jā. Es to izvilkšu un iebāzīšu viņam taisni sejā.
-Savu Nebula balvu. -Paldies dievam!
Tu vari palīdzēt. Pacildini mani!
Nepiemini videospēles!
Literātu pasaulē tās netiek augstu vērtētas.
Koncentrējies uz grāmatām!
Biju iedomājusies ko citu.
Atbildes ne vienmēr var atrast tādā veidā, kā iedomājies.
Meties piedzīvojumā! Izdari ko traku!
Tu tiešām varētu ko iemācīties.
Labdien! Laikam esat Longbotoma kungs.
Jā, jums taisnība.
Un kas esat jūs?
Magda. Ļoti patīkami. Pīters jūs jau gaida.
-Forša māja. -Paldies, mīļo zēn.
Esmu meitene.
Atvaino! Matu dēļ.
-Pīter! -Kārl!
Sveiks, vecais draugs!
Kur tie gadi!
Jā, nudien - kur tie gadi!
-Tu izskaties labi. -Izskatos briesmīgi, bet jūtos lieliski.
Tāds prieks tevi redzēt.
-Atvainojiet! Sveiki! Es... -Tā ir mana šofere.
Jā. Esmu šofere.
Tomēr tu ienāci.
Jā.
Tā bija interesanta izvēle.
-Priecājos iepazīties. -Priecājos iepazīties.
Kā jums te klājas?
Vai varu piedāvāt ko dzeramu? Tēju, limonādi?
Viskiju, tīru. Šoferei to pašu.
-Vēl ir diezgan agrs. -Patiesi.
Un esmu pie stūres.
Ļoti profesionāli.
Algoju tikai labākos. Izdzeršu arī viņējo.
Protams.
Viņa ir burvīga.
Tā ir Magda.
Viņa ir ar mani jau vairākus gadus. Nezinu, ko es bez viņas iesāktu.
Interesanti.
Ļoti interesanti.
Ei! Vai tas esi tu, K. V.?
Jā.
Esmu pārsteigts, ka turi to te, veco zēn.
Kāpēc gan ne? Viens no labākajiem laikiem manā mūžā.
O, jā.
Tad es iepazinos ar Annu.
Jā.
Un kopā mēs radījām šo brīnišķīgo saimi.
Desmit mazbērnu, ja spēj noticēt.
Daudz mazbērnu. Man ir 12.
-Viņa ir viena no tiem. -Ko?
Tava šofere ir tavs mazbērns?
Kalpērnija. Mana lielākā cienītāja.
-Jā, esmu. -Viņa ir arī homoseksuāla.
Jā.
Jā, jā, jā.
Nebula balva. Izskatās pazīstama.
Tā ir Annas, protams. Tās visas ir viņējās.
Viņa bija diezgan slavena.
Pīters, savukārt, bija...
Vai "ražīgs" ir pareizais vārds?
Laikam jau tā var teikt.
Ko gan citu var teikt par kādu, kurš uzrakstījis 19 garstāstus?
Deviņpadsmit! Turklāt visus par vienu personāžu.
To sauc Hamerfola cikls.
Noteikti neesi dzirdējusi.
Varbūt vēlies kādu grāmatu izlasīt?
Jā, paldies. Jauki.
-Sāc ar šo! Tā ir Annas. -Labi.
Viņa bija īsts ģēnijs.
Bija gan. Neatkārtojama.
Lūdzu!
Paldies.
Nu, laiks ķerties pie lietas.
Dāmas, vai atvainosiet, lūdzu?
Nav ko tevi ilgāk aizkavēt.
Nē, laikam jau 40 gadus gaidīt atvainošanos ir gana ilgi.
Gluži manas domas.
Grūti saprast, ar ko sākt.
Kad vien esi gatavs.
Esmu diezgan gatavs.
Jā, es tāpat.
Aiziet!
Es?
Ne jau es atvainojos, bet tu.
Es neatvainojos.
Tad kāpēc es braucu to gaisa gabalu?
Tu grasies man atvainoties.
Gaidi ar maisu! Tu sazinājies ar mani.
Teici, ka gribot visu atrisināt.
-Visu atrisināt? -Jā.
Sasodīts!
Džinija. Mana meita. Tāda pati kā māte. Stūrgalvīga.
Viņa būs to sarīkojusi.
Un tu domāji, ka es...
Par ko gan man būtu jāatvainojas?
Par to, ka izjauci trijkāji.
Tu pazudi no mūsu dzīves, Kārl.
Tu pat neatbrauci uz Annas bērēm.
Viņa izdarīja izvēli.
Skaidrs.
Man vienmēr bija aizdomas, ka esi greizsirdīgs.
Greizsirdīgs? Uz ģeķi?
Uz cilvēku, kas ir tik neaptēsts, ka viņu apšņāca paša atvase? Diez vai!
Pietiek!
Vari doties.
Kad būšu dzirdējis atvainošanos.
Nerunā niekus! Par ko man tev būtu jāatvainojas?
Es nezinu.
Varbūt par to, ka biji Annai kā akmens kaklā.
Ka kūdīji viņu pret mani.
Pēc Nebula balvas saņemšanas tu pārvērties par neciešamu lielībnieku.
Uz katra soļa mani noniecināji.
Es tā ne...
Pateici Annai, ka esmu ražīga literārā padauza.
Tas bija izrauts no konteksta. Bet es no tā neatkāpjos.
Tu visiem spēkiem centies noskaņot viņu pret mani!
Vai es biju tas, kurš tev deva tādu seju kā izjāta pakaļa?
Pieņemu, ka tā bija tava māte!
Tu, maitasgabal!
Ei! Ei! Ei!
Tev nu gan bija dūša te rādīties.
Tāpat kā tev bija dūša izdot 19 tā mazvērtīgā Hamerfola laidienus,
kamēr biji precējies ar vienu no mūsu paaudzes dižākajām rakstniecēm.
Annai Hamerfola cikls patika.
-Teica - tas ir dzīvīgs un elektrizējošs. -"Elektrizējošs."
Jā, esmu redzējis uzrakstu uz apvāciņa.
Viens un tas pats uz katras grāmatas.
Laikam jau es turējos līmenī.
Vai tāpēc kavējas 20. grāmatas iznākšana?
Nevari atrast nevienu, kas to lasītu?
Es to nemaz neesmu uzrakstījis.
Zaudējis Annu, es zaudēju mūzu.
Beidz! Nevaino viņu par savām puspabeigtajām literārajām neveiksmēm!
Kādi cildinoši citāti pēdējā laikā rotā tavu grāmatu vākus?
Tavai zināšanai, Harper's manu pēdējo grāmatu nosauca
par "nevaldāmu kosmisko neķītrību".
Kas ar tevi notika, mīļo zēn?
Tu sāki tik daudzsološi.
Raudošā bija...
triumfs.
Tu nespēji pabeigt triloģiju. Kāpēc?
Es to rakstu.
Tev to nesaprast, mīļo zēn, bet laba darba uzrakstīšana prasa laiku.
Un ko prasa dzeršana un maukošanās 42 gadu garumā?
Es saņēmu Nebula balvu.
Tu vari uzrakstīt 10 000 grāmatu, un negūsi tādus panākumus.
Turpretī es varu savā mūžā vairs neuzrakstīt nevienu vārdu,
bet man joprojām būs neapgāžams pierādījums,
ka mana pirmā grāmata bija ģeniāla.
Bet turpinājums...
neturēja līdzi, vai ne?
Mazliet ļengans.
Ko viņš no sevis iedomājas? Lai es atvainotos? Nekā nebija.
Tas bija skarbi. Esi gatavs doties, opīt?
Nē. Nē, nē. Es vēl palikšu. Es izdrāzīšu viņa sievu.
Zinu. Pārnestā nozīmē.
Nē, burtiskā. Man burtiski būs sekss ar viņa jauno sievu.
-Par ko tu runā? -Par to austrumeiropiešu staiguli.
Es viņu paņemšu priekšā kā savējo.
Magda ir viņa medmāsa, vecīt.
Tas visu maina.
Es izdrāzīšu viņa medmāsu.
Augstā debess!
Vai viss kārtībā?
-Jā. -Nē.
-Vai paliksiet uz vakariņām? -Nē.
Jā.
Izcila vista, Magda. Jūs esat fantastiska pavāre.
-Ai, nē. Es ne... -Nē, nē. Neesiet pieticīga!
Tā ir brīnišķīgi mitra.
Kārl, viņa negatavoja.
Viņa ir medmāsa, atceries?
-Pievaldi mēli, Kasandra! -Kalpērnija.
Pareizi.
Jaucu viņu ar saviem daudzajiem citiem mazbērniem.
Longbotomi ir slaveni ar savu auglību.
Man prieks, ka tev garšo, Kārl.
Patīkami to dzirdēt no cilvēka, kurš māk apieties ar grozāmo iesmu.
Vai zināji, ka tavs vectēvs pārdeva vistiņas štata gadatirgū?
Tas bija renesanses gadatirgus.
Un es biju godalgota grilētu vistu tirgoņa galvenais cepešu meistars.
Nav brīnums, ka 40 gadus neesi uzrakstījis nevienu labu grāmatu.
Biji aizņemts ar gaļas mitrināšanu.
Biju aizņemts ar triloģijas pabeigšanu.
Arī tā ir godalgota.
-Viena no grāmatām. -Jā. Grāmatas atšķiras.
Dažiem no mums nepatīk 19 reizes rakstīt vienu un to pašu grāmatu.
To sauc par nonodekoloģiju.
Noteikti.
Runājot par bezgalīgu atkārtošanos, es gribētu papildinājumu.
Lēnāk - medmāsa.
Dzeršu tik ātri, cik gribu, Kalifornija.
Manuprāt, tev pietiek.
Es tagad tikai sāku.
Tiešām?
Jo es redzu cilvēku, kam viss ir beidzies.
Pietiek! Es eju.
-Nu ko, bija patīkami. -Uz tualeti.
Džekpots.
Nosaukt mani par vistiņu vīru.
Šis vistiņu vīrs...
iekakās tavā galdā, tētukiņ.
Klau, Kalpērnija, cik sen jau tu esi lesbiete?
-Paskatīšos, kas ar viņu. -Nevajag. Te es esmu.
Ko tas nozīmē?
Es vēlos atvainoties par iepriekšējiem izlēcieniem.
Es tagad jūtos vairāk savā ādā.
Diez vai tas ir atvieglojums.
Ilgāk tevi neapgrūtināšu.
Kalmāra, mēs dodamies.
Ej iedarbini mašīnu! Es drīz nākšu.
Jā!
Jā, paldies, ka mūs uzņēmāt
un par grāmatām.
Es tās izlasīšu. Abas.
Un es atvainojos, un jā.
-Es pavadīšu. -Jums tas nav jādara. Viss labi.
-Nē, lūdzu. -Labi.
Nešķirsimies ar naidu!
Patiesībā es tevi cienu.
Kā nu ne? Tu esi uzrakstījis 19 grāmatas.
Slavējami.
Taču 19 ir tāds neapaļš skaitlis. Kāpēc lai nebūtu 20?
Jā, pēc Annas nāves tu pārtrauci rakstīt.
Zaudēji savu mūzu. Vai arī... karjeru?
Pilnīga iznīcināšana. Hamerfola sērijas 20. grāmata.
Kāpēc tā ir pie tevis?
Tu teici, ka neesi to uzrakstījis!
Bet tā bija tava galda atvilktnē, kur to var atrast ikviens.
Kāpēc tu to neizdod?
-Joprojām slīpēju. -Melis!
Esi pabeidzis. Pat pieteicis autortiesības.
Atdod!
Uzmanīgi, veco zēn!
Tu vairs neesi tik sprauns kā grāmatas Hamerfols 1: Tumšākā stunda autors.
Pīter, lūdzu, pastāsti, kurš izdeva šo pērli?
Lūk! Random House.
Un kas tolaik bija Annas izdevējs?
Jā, Random House. Kāda sakritība!
Bet tad vienā brīdī viņa pārgāja pie cita izdevēja, vai ne?
Un kas bija jaunais izdevējs?
Kāds bija tas...
Tor, protams.
Un vai nav interesanti?
Togad arī tu pārgāji pie cita izdevēja.
Un kam bija tā laime izdot tavu jaunāko sējumu?
Tor. Tavu brīnumu!
Patiesībā Tor turpināja izdot gan tavus, gan Annas darbus.
Katru grāmatu. Līdz pat viņas nāvei.
Protams, pēc tam Annas darbus izdot vairs nevarēja.
Viņa bija mirusi. Bet kāpēc pārtrauca izdot tavējos?
Es tev pateikšu, kāpēc.
Tāpēc, ka tavus darbus izdeva tikai aiz labvēlības pret viņu.
Zvaigzni!
Un, kad viņa nomira, viņi no liekās bagāžas atbrīvojās.
Tu nemūžam nespēsi pabeigt to sāgu,
jo nav neviena, kuru tā interesē.
Manu pēdējo grāmatu viņi noraidīja.
Beidzot mēs zinām patiesību!
Un būtu kaunējies, ka ar meitas palīdzību
atvilināji mani šurp, lai varētu piedzirdīt un es sevi apkaunotu.
Es neko tādu nedarīju.
Tiešām? Tad kāpēc viņa to izdarīja?
Tāpēc, ka es mirstu, idiot.
Ko?
Es mirstu.
Un mana meita vēl ir pietiekami jauna, lai ticētu...
ka ir iespējams skaists nobeigums.
Tas ir iespējams.
Taču ne tev.
Un, starp citu, tā vista bija sausa.
Kārl!
"Uzmanies no stobora!"
Brauc!
-Brauc! -Es braucu.
Apžēliņ, vecīt!
Tad tu panāci, ko gribēji?
Vai tu viņam uzliki ragus?
Jā.
Es svinu uzvaru.
Skaidrs. Tas ir labi. Laikam.
Nezinu, vecīt. Jūtos vēl vairāk apmulsusi nekā sākumā.
Es metos piedzīvojumā, un tiešām gāja traki.
Bet diez vai es ko iemācījos.
Uzmanies!
-Ko? -Uzmanies... no... no... sto...
sto...
Nē, nē, nē. K. V., nē! Nē! Nē!
Es visu dienu esmu teikusi jā, sasodīts! Es nesaku jā tam, ka pievem manu mašīnu!
Ak dievs, vecīt! Es piekritu būt par tavu šoferi
un piedalīties tai dīvainajā ragu likšanas pasākumā.
Un noskatījos, kā tu pietempies. Man pietiek.
Stobors!
Sto...
K. V.?
-K. V.! -Kārl!
Kārl!
Viss labi?
Anna?
Ai, nē. Esmu Džinija, viņas meita.
Ak dievs, tu izskaties uz mata kā viņa.
Paldies, jā.
Esmu mantojusi mātes izskatu un tēva atviļņa slimību.
Lūdzu! Padzerieties!
Kā es atkal nokļuvu te?
Jūs atveda mazmeita.
Mašīnā jūs atslēdzāties, un viņa nodomāja, ka mirstat.
Skaidrs.
Iespējams, viņai taisnība.
Tad lūk, kāds ir K. V. Longbotoms.
Jāteic, esat pavisam citāds, nekā gaidīju.
Arī es gaidīju, ka būšu citāds.
Māte tev noteikti stāstīja šausmu stāstus.
Patiesībā viņa jūs ne reizi nebija pieminējusi.
Līdz kādu dienu pārnāca mājās ar šo.
Palūdza ielikt videomagnetofonā.
Ne jau katru dienu 70 gadus vecā māte pārnāk mājās ar videospēli.
Bet tad viņa man pastāstīja, ka to sacerējis sens draugs.
Viņa paturēja šo manas neveiksmes totēmu, lai mani pazemotu.
Ko? Nē. Nē. Viņa bija lepna par jums, ka esat atradis to, kas jums patīk.
Teica, ka jau 70. gados esat paredzējis videospēļu uzplaukumu.
Paredzēju gan. Jā.
Viņa atcerējās.
Jā. Viņa arī teica, ka nākamos trīsdesmit gadus jūs esot šņaucis.
Arī taisnība.
Lai nu kā... es atvainojos, ka atmānīju jūs šurp.
Bija muļķīgi domāt, ka divi veci vīri, kam ir viena profesija
un kopīgas ārkārtīgi specifiskas intereses,
varētu atjaunot draudzību, pirms kāds no viņiem nomirst.
Laikam jau uz piedošanu var necerēt,
ja viens spītīgs ēzelis nespēj atzīt, ka ir kļūdījies.
Starp citu, es runāju par jums.
Jā, es sapratu.
Lieliski.
Neaizmirstiet šo smukulīti!
Ak dievs, vai tās dala pa labi, pa kreisi?
Jā, tā ir.
Nočiepšu vienu šķēlīti.
Ei!
"Uzmanies no stobora!"
Neko.
Ardievu, vecenīt!
Pīter, vakar es uzvedos kā nožēlojams muļķis.
Un es pateicu daudz ko nepiedodamu.
Tu arī piekakāji manu galdu.
Ā, jā. Arī tas.
Viss, ko teici, bija taisnība.
Es tikai vēlos...
Viņam vajag svaigu gaisu.
Es...
Drīkstu?
Augstā debess!
Viņa sāka to iekopt dienā, kad ievācāmies.
"Par sēklām, kas nes augļus!"
Patiesi.
Protams, es gribēju dzīvot pilsētā, bet...
Tu to izdarīji viņas dēļ. Tu esi labāks cilvēks nekā es, Pīter.
Jā, labs cilvēks...
un viduvējs rakstnieks.
Par to neesmu pārliecināts.
Cik daudz rakstnieku var teikt, ka ir uzrakstījuši ikosoloģiju?
Kā tu...
Nav svarīgi.
Zini, skumji, ka pasaule nekad neuzzinās, kā tas beigsies.
Tas beigsies ar līķi. Manējo.
Nē, es runāju par Bjornu Hamerfolu un Bellerofonta apkalpi.
Pēdējais, ko redzējām, -
viņi no Andromedas sektora tikko bija ieslīdējuši hiperizplatījumā.
Tu izlasīji 19. sējumu?
Es izlasīju visus.
Dažus vairāk nekā vienreiz.
Vienmēr esmu bijis cienītājs.
Greizsirdīgs - jā.
Dusmīgs - noteikti.
Lielākoties piedzēries.
Vienmēr cienītājs.
Ņem!
Vismaz viens cilvēks to izlasīs.
Es labprāt to dzirdētu paša autora lasījumā.
Tas ir visai garš. Cik daudz laika tev ir?
Līdz tas būs galā.
"Vienīgā skaņa
kosmiskā līnijkreisera Bellerofonts komandcentrā
bija zemgaismas ātruma dzinēju vājā pulsācija.
Apkalpe klusējot noskatījās uz Antigones V sadragātajām atliekām."
"Sadragātajām atliekām"?
Kas ar Antigoni notika?
"Hamerfols iztrūkās no miega. Tas bija sapnis.
Vai varbūt murgs.
Iespējams, nākotnes vīzija.
Viņš pārmeta kājas pār bezgravitācijas šūpuļtīkla malu,
piegāja pie sakaru pults un izsauca komandtiltu."
Tulkojusi Aija Apse