אז היה לי סוג של התגלות.
קלטתי שאחת מהבעיות שלי
היא שיש בי התנגדות לדברים חדשים.
אני פשוט אומרת לא לעתים קרובות מדי, וזה לגמרי מפחד.
אז החלטתי שפשוט אתחיל להגיד כן לדברים.
לכן כשחיפשת מישהו שיסיע אותך,
פשוט הסכמתי, כי אולי אלמד מזה משהו.
בכל אופן. מה שאני מנסה לומר זה,
אני חושבת שתוכל לעזור לי בכמה דברים חשובים בחיים
ואני מודה לך מאוד על ההזדמנות.
דיברת איתי?
כן.
אני מצטער, ילדה יקרה.
יש כמה אוקטבות של הקול הנשי הגבוה שאני כבר לא מצליח לשמוע.
אקבל כמחמאה את העובדה שידעת שאני בת.
בכנות, אני מודה לך על התמיכה.
כידוע לך, לא הייתי מפר את הבידוד שלי
לולא היה מדובר בעניין דחוף ביותר.
כן, זה נשמע רציני לאללה. לאן אנחנו נוסעים?
לבית של סופר שהוא חבר ותיק. טוב, הוא יריב.
הוא סתם כתבן חסר כישרון שגנב ממני את אהבת חיי.
לא דיברנו 40 שנה,
ולאחרונה הוא יצר קשר והתחנן שאבוא אליו.
אמר שהוא רוצה להתנצל.
זה נחמד.
אז אתם הולכים להתפייס? -לא.
אני הולך לזיין את אשתו.
שמע, אני לא מרגישה לגמרי בנוח עם זה.
אל תדאגי. אני נכנס ויוצא תוך רבע שעה.
הזמן הוא לא הבעיה.
אלא זה שאתה הולך לזיין את אשתו של מישהו.
אני לא הולך לשכב עם אשתו.
אן מתה לפני שנים. התכוונתי באופן מטפורי.
באתי להצמיח לפיטר קרניים.
לסרס אותו ללא תקנה בכך שאנפנף בהצלחות הרבות שלי.
זה נשמע סופר-קטנוני ונפתל שלא לצורך.
זה מה שהם אמרו על הספרים שלי.
וזה לא מנע ממני לנצח את פיטר בתחום הזה.
אני אמחץ אותו תחת משקלו של מפעל חיי הספרותי.
ואז, ברגע המתאים, אני אשלוף אותו.
רק אל תשלוף אותו.
כן. אני שולף אותו ודוחף לו אותו לפנים.
את פרס הנבולה שלי. -תודה לאל.
את יכולה לעזור. תהללי אותי מולו.
אל תזכירי את משחקי הווידאו.
הם נחשבים נחותים בעולם הספרות.
תתמקדי בספרים שלי.
זה לא מה שהתכוונתי.
חיפוש תשובות לא תמיד תואם את הכוונות שלך.
קפצי למים. תתפרעי.
אולי אפילו תלמדי משהו.
שלום. אתה ודאי מר לונגבוטום.
כן, זה נכון.
ומי את?
מגדה. נעים מאוד. פיטר מחכה לך.
בית מגניב. -תודה, בחור יקר.
אני בחורה.
אני מתנצל. זה בגלל התסרוקת.
פיטר. -קארל.
שלום, חבר ותיק.
כל כך הרבה זמן עבר.
כן, באמת הרבה זמן.
אתה נראה טוב. -אני נראה זוועה, אבל אני מרגיש מצוין.
כל כך שמח לראות אותך.
סליחה. היי, אני... -זו הנהגת שלי.
כן. אני הנהגת.
אבל נכנסת לבית.
כן.
בחירה מעניינת.
נעים להכיר אותך. -נעים להכיר אותך.
מה שלום כולם כאן?
אפשר להציע לכם משהו לשתות? תה? לימונדה?
ויסקי. נקי. הנהגת שלי תשתה אותו דבר.
קצת מוקדם. -בהחלט.
ואני נוהגת.
איזו מקצועיות.
אני מעסיק רק את הטובים ביותר. אני אשתה את שלה.
כמובן.
היא מקסימה.
זו מגדה.
היא איתי כבר כמה שנים. לא יודע מה הייתי עושה בלעדיה.
מעניין.
מעניין מאוד.
היי. זה אתה, סי.דבליו?
כן.
אני מופתע שאתה שומר אותה כאן, ידידי.
למה לא? זו הייתה אחת התקופות הנפלאות בחיי.
בהחלט.
אז פגשתי את אן.
כן.
ויחד יצרנו את השושלת הנפלאה הזאת.
עשרה נכדים, היית מאמין?
הרבה נכדים. לי יש 12.
היא אחת מהן. -מה?
הנהגת שלך היא נכדה שלך?
מממ. קלפורניה. המעריצה הכי גדולה שלי.
בהחלט. -היא גם לסבית.
כן.
כן, כן, כן.
הנבולה. זה נראה מוכר.
הוא של אן, כמובן. כל אלה שלה.
היא הייתה סופרת מוערכת.
פיטר, לעומת זאת, הוא היה...
"פורה" היא המילה הנכונה?
אני מניח שאפשר לומר כך.
מה עוד אפשר לומר על מישהו שכתב 19 ספרים?
תשעה עשר! וכולם על אותה דמות, יש לציין.
הם נקראים "מחזור האמרפול".
לא סביר ששמעת עליהם.
אולי תרצי לקרוא אחד?
כן, תודה. יפה מצדך.
תתחילי בספר הזה. הוא של אן. -טוב.
היא הייתה גאונה של ממש.
נכון. אחת ויחידה.
בבקשה.
תודה לך.
ולעניין שעל הפרק.
גבירותיי, תוכלו לסלוח לנו, בבקשה?
אין צורך לגזול עוד מזמנך.
לא, אני מניח ש-40 שנה הן מספיק זמן כדי לחכות להתנצלות.
אפשר לומר.
קשה לדעת איפה להתחיל.
כשתרגיש מוכן.
אני מוכן לגמרי.
כן, גם אני.
דבר.
אני?
אני לא מתנצל. אתה מתנצל.
אני לא מתנצל.
אז בשביל מה נסעתי עד הנה?
אתה תתנצל בפניי.
נדמה לך. אתה פנית אליי.
אמרת שאתה רוצה ליישר את ההדורים.
ליישר את ההדורים? -כן.
לעזאזל.
ג'יני. הבת שלי. כמו אימא שלה. נערה סוררת.
היא ארגנה את זה.
ואתה חשבת שאני...
על מה בכלל יש לי להתנצל?
על פירוק החצובה.
אתה נעלמת מחיינו, קארל.
אפילו לא באת ללוויה של אן.
היא בחרה מה שבחרה.
אני מבין.
תמיד חשדתי שאתה מקנא.
מקנא? בכסיל?
אדם טיפש כל כך, שיוצאת חלציו הערימה עליו? ממש לא.
מספיק עם זה.
אתה יכול ללכת.
לא לפני שאקבל התנצלות.
אל תדבר שטויות. על מה אני אמור להתנצל בפניך?
אני לא יודע.
אולי על שתלית את עצמך על צווארה של אן כמו אבן ריחיים.
על שהרעלת את דעתה נגדי.
נהיית שחצן בלתי נסבל אחרי שזכית בנבולה.
ביזית אותי בכל הזדמנות.
אני לא...
אמרת לאן שאני זונה ספרותית פורייה.
דבריי הוצאו מהקשרים. אבל אני עומד מאחוריהם.
עשית כל מה שיכולת כדי להסית אותה נגדי.
אני זה שנתן לך פרצוף שנראה כמו זין בתחת?
הנחתי שזו אימא שלך.
בן זונה.
היי!
איזו חוצפה מצדך לבוא הנה.
ומצדך, לפלוט 19 המשכים של זבלון ה"האמרפול" הזה
בעודך נשוי לאחת הסופרות הגדולות של דורנו.
אן אהבה את "מחזור האמרפול".
היא אמרה שהם תוססים ומחשמלים. -"מחשמלים".
כן, ראיתי את הכיתוב על העטיפה.
אותו כיתוב על כל הספרים.
כנראה שמרתי על הרמה.
אז בגלל זה העיכוב של החלק ה-20?
לא מצאת אף אחד שיקרא אותו?
לא כתבתי אותו.
כשאיבדתי את אן, איבדתי את המוזה שלי.
בחייך. אל תאשים אותה בכישלונות הספרותיים הלא אפויים שלך.
אילו דברי הלל מעטרים את הכריכות של הספרים שלך בימים אלה?
לידיעתך, ב"הרפר'ס" כינו את הספר האחרון שלי
"תועבת חלל שלוחת רסן."
מה קרה לך, ידידי?
התחלת כהבטחה גדולה.
"דמעות" היה...
ניצחון.
לא הצלחת לסיים את הטרילוגיה. למה?
אני כותב אותה.
לא שאתה אמור לדעת את זה, ידידי, אבל כתיבה טובה דורשת זמן.
ומה דורשות 42 שנה של שתייה והתהוללות?
אני זכיתי בפרס הנבולה.
אתה יכול לכתוב 10,000 ספרים ולעולם לא תגיע לזה.
ואילו אני יכול לא לכתוב ולו מילה אחת כל חיי,
ועדיין תהיה לי הוכחה חותכת
שספרי הראשון היה הברקה גאונית.
אבל ההמשך...
לא התרומם, מה?
הוא קצת רופס.
למה הוא חושב את עצמו? יותר טוב ממני? אין סיכוי.
זה היה סוער. אתה מוכן לתזוזה, סבא?
לא, לא. אני עוד לא נוסע. אני הולך לזיין את אשתו.
אני יודעת. באופן מטפורי.
לא, באופן מילולי. אני בפירוש הולך לשכב עם אשתו החדשה.
על מי אתה מדבר? -הפרוצה המזרח אירופית ההיא.
אני הולך לכבוש אותה.
מגדה היא אחות שמטפלת בו.
אז זה משנה הכול.
אני הולך לזיין את האחות שלו.
אלוהים אדירים.
הכול בסדר כאן?
כן. -לא.
אתם נשארים לארוחת ערב? -לא.
כן.
העוף הזה אלוהי, מגדה. את טבחית מדהימה.
לא, אני לא... -לא, אל תצטנעי.
הוא עסיסי להפליא.
קארל, היא לא הכינה את האוכל.
היא האחות, שכחת?
אל תתחצפי אליי, קסנדרה. -קלפורניה.
אה, נכון.
אני מתבלבל בינה לבין שאר הנכדים הרבים שלי.
הגברים במשפחת לונגבוטום ידועים בזרע החסון שלהם.
אני שמח שטעים לך, קארל.
יש לכך משמעות רבה מפיו של אדם שיודע להפעיל מתקן צלייה מסתובב.
ידעת שסבא שלך מכר עוף ביריד המקומי?
זה היה יריד בסגנון הרנסנס.
ואני הייתי הרב-צולה הבכיר
במסעדת עופות צלויים עטורת פרסים.
לא פלא שלא כתבת אף ספר טוב כבר 40 שנה.
היית עסוק בצליית עוף.
הייתי עסוק בהשלמת הטרילוגיה שלי.
גם היא עטורת פרסים.
רק ספר אחד. -כן. הספרים שונים זה מזה.
אתה מבין, לא כולנו אוהבים לכתוב את אותו ספר 19 פעמים.
זה נקרא נונודקולוגיה.
אני בטוח.
אם מדברים על חזרה אינסופית על דברים, אשמח למשקה נוסף.
היא אחות.
אני אשתה כמה שיתחשק לי, קליפורניה.
נראה לי ששתית מספיק.
אני רק מתחיל.
באמת?
כי מה שאני רואה זה אדם גמור.
זהו זה! אני הולך.
היה כיף. -לשירותים.
זה שיחוק.
לקרוא לי מוכר עוף.
אז מוכר העוף הזה...
הולך לחרבן בשולחן הכתיבה שלך, אח שלי.
קלפורניה, כמה זמן את כבר לסבית?
אלך לבדוק מה איתו. -אין צורך. אני כאן.
מה זה?
אני רוצה להתנצל על גסות הרוח שלי מקודם.
עכשיו אני מרגיש קצת יותר כמו אני עצמי.
אני לא בטוח שזו הקלה.
לא אכביד עליך עוד.
קלמארי, אנחנו זזים.
לכי תתניעי את המכונית. אני תכף בא.
יש!
כן, אז תודה על האירוח,
ועל הספרים.
אקרא את שניהם.
ואני מצטערת, וכן.
אלווה אותך לדלת. -אין צורך. זה בסדר.
לא, בבקשה. -טוב.
בוא לא ניפרד בעוינות.
האמת היא שאני מכבד אותך.
ואיך לא אכבד אותך? כתבת 19 ספרים.
זה ראוי להערכה.
אבל 19 הוא מספר לא זוגי. למה אתה לא הולך על 20?
כן, הפסקת לכתוב אחרי מותה של אן.
איבדת את המוזה שלך. או אולי את... הקריירה שלך?
"כליה כללית". הספר ה-20 בסדרת "האמרפול".
מה אתה עושה איתו?
מה אתה עושה איתו? אמרת שלא כתבת אותו בכלל.
אבל הוא מונח במגירת השולחן שלך, בראש חוצות.
למה הוא לא יוצא לאור?
אני עדיין עובד עליו. -שקרן.
סיימת אותו. אפילו הבטחת את זכות היוצרים.
תן לי אותו.
תיזהר, ידידי.
אתה כבר לא קל רגליים
כמו המחבר של "האמרפול 1: השעה האפלה ביותר".
פיטר, אמור לי, מי הוציא לאור את הפנינה הזאת?
הנה זה. הוצאת "רנדום האוס".
ומי היה המו"ל של אן באותה תקופה?
כן, "רנדום האוס". איזה צירוף מקרים.
אבל בשלב מסוים היא החליפה הוצאה לאור, נכון?
ומי היה המו"ל החדש?
זה היה...
הוצאות "טור", כמובן.
זה מעניין, לא?
גם אתה החלפת הוצאה לאור באותה שנה.
ולמי שיחק המזל לפרסם את הספר החדש שלך?
"טור". שככה יהיה לי טוב.
למעשה, הוצאת "טור" המשיכה לפרסם את הספרים שלך ושל אן.
את כל הספרים עד יום מותה. וואו.
כמובן, בשלב ההוא הם לא יכלו עוד להוציא לאור את ספריה של אן.
היא מתה. אבל למה הפסיקו לפרסם אותך?
אני אגיד לך למה.
כי הם פרסמו את הספרים שלך כטובה לאן.
הכוכבת.
ואחרי מותה הם נפטרו מהסרח העודף.
לעולם לא תצליח לסיים את הסאגה
כי אין אף אחד שמעוניין לשמוע אותה.
הם דחו את הספר האחרון שלי.
סוף סוף האמת יוצאת לאור.
ותתבייש לך שאתה משתמש בבת שלך
כדי לפתות אותי לכאן כדי להשקות אותי לשוכרה ולגרום לי להביך את עצמי.
לא עשיתי דבר כזה.
באמת? אז למה היא עשתה את זה?
כי אני גוסס, חתיכת מטומטם.
מה?
אני גוסס.
ובתי עדיין צעירה מספיק כדי להאמין...
בקיומה של סגירת מעגל.
זה דבר קיים.
אבל לא איתך.
ואגב, העוף היה יבש.
קארל.
"זהירות מסטובור."
סעי!
-אני נוסעת.
אלוהים אדירים, אחי.
אז קיבלת את מה שרצית?
הצלחת להצמיח לו קרניים?
כן.
אני המנצח.
יופי. זה טוב, אני מניחה.
לא יודעת. אני מבולבלת יותר משהייתי בהתחלה.
קפצתי למים, והמצב נהיה הזוי לגמרי.
אבל אני לא מרגישה שלמדתי משהו.
זהירות.
מה? -זהירות... מ... סטו...
סטו...
לא, לא, לא, סי.דבליו. לא!
כל היום הסכמתי לכל דבר.
אני לא מסכימה שתקיא במכונית שלי.
בחייך, אחי. הסכמתי להסיע אותך
ולרצון ההזוי שלך להצמיח לו קרניים.
ולראות אותך משתכר עד אובדן הכרה. נשבר לי.
סטובור.
סטו...
סי.דבליו?
סי.דבליו. -קארל.
קארל.
אתה בסדר?
אן?
לא. אני ג'יני, הבת שלה.
אוי, אלוהים. את נראית בדיוק כמוה.
תודה, כן.
ירשתי את המראה של אימא שלי ואת הצרבת של אבא שלי.
קח, שתה את זה.
איך חזרתי לכאן?
הנכדה שלך החזירה אותך.
התעלפת במכונית שלה והיא חשבה שאתה הולך למות.
אני מסתדר. אוי.
אולי היא צודקת.
אז זה סי.דבליו לונגבוטום.
אני חייבת לומר שאתה ממש לא מה שציפיתי.
אני גם לא מה שאני ציפיתי.
אימא שלך ודאי סיפרה לך סיפורי אימה.
האמת היא שהיא מעולם לא הזכירה אותך.
עד שיום אחד היא נכנסה הביתה עם זה.
היא ביקשה שהכניס את זה לווידאו.
לא קורה הרבה שאמך בת ה-70 נכנסת הביתה עם משחק וידאו.
אבל אז היא אמרה שחבר ותיק שלה כתב אותו.
היא שמרה את הסמל של הכישלון שלי כדי להשפיל אותי.
מה? מה פתאום.
היא התגאתה בך על שמצאת את המקום שלך.
היא אמרה שחזית את משחקי הווידאו
כבר בשנות ה-70, או משהו.
זה נכון.
היא זכרה.
כן. היא גם אמרה שאת שלושת העשורים הבאים העברת בהסנפה.
גם זה נכון.
בכל אופן... אני מצטערת שהערמתי עליך כדי שתבוא הנה.
היה טיפשי מצדי לחשוב ששני קשישים מאותו מקצוע
ובעלי אותם תחומי עניין ספציפיים להפליא
יצליחו לחדש את חברותם לפני שאחד מהם ימות.
אני מניחה שקשה למצוא דרך לסלוח
כשאתה חמור עקשן שלא מסוגל להודות בטעותו.
אגב, אני מדברת עליך.
כן, הבנתי את זה.
יופי.
אל תשכח את הממזר הזה.
מחלקים אותם לכל אחד?
בהחלט.
אני רק גונבת אחת מאלה.
היי.
"זהירות מסטובור."
כלום.
להתראות, ידידתי.
פיטר, בקשר להתנהגות שלי אתמול, נהגתי כמו שוטה מאוס.
ואמרתי דברים בלתי נסלחים.
וגם חרבנת בשולחן הכתיבה שלי.
נכון. גם זה.
לא אמרת שום דבר שאינו נכון.
הייתי רוצה רק...
הוא צריך אוויר צח.
אני...
מותר לי?
אלוהים אדירים.
היא התחילה בזה ביום שעברנו לבית הזה.
לחיי זרעים שפורחים.
בהחלט.
אני, כמובן, רציתי לגור בעיר, אבל...
עשית את זה למענה.
אתה אדם טוב ממני, פיטר.
כן, אדם טוב...
וסופר בינוני.
אני לא בטוח בכך.
כמה סופרים יכולים להתהדר בכתיבת איקוסולוגיה?
איך אתה...
זה לא משנה.
עצוב שהעולם לא ידע איך זה נגמר.
זה נגמר בגופה. הגופה שלי.
לא, אני מתכוון לסוף של ביורן האמרפול וצוות הבלרופון.
בפעם האחרונה שראינו אותם,
הם בדיוק נפלו לעל-חלל מגזרת אנדרומדה.
קראת את חלק 19?
קראתי את כולם.
חלקם יותר מפעם אחת.
תמיד הייתי מעריץ שלך.
האם קינאתי? כן.
וכעסתי, בהחלט.
וגם הייתי שתוי רוב הזמן.
אבל תמיד הייתי מעריץ.
קח אותו.
שלפחות אדם אחד יקרא אותו.
הייתי מעדיף לשמוע את הסופר עצמו מקריא אותו.
הוא די ארוך. כמה זמן יש לך?
עד שייגמר.
"הצליל היחיד
במרכז הפיקוד של סיירת הקרב בלרופון
היה הנקישות החלושות של המנועים התת-אוריים.
הצוות עמד בדממה בעת שצפו בשרידים החרבים של אנטיגונה 5."
שרידים חרבים?
מה קרה לאנטיגונה?
"האמרפול ניעור בבהלה. זה היה חלום."
"אולי סיוט."
"אולי חיזיון של העתיד.
הוא הניף את רגליו מערסל האפס כבידה שלו,
פסע למרכז התקשורת והתקשר לגשר הפיקוד."
תרגום: גלית אקסלרד