Okés, jöhet a következő kiegészítő!
Az első közös melónk társfőnökökként.
Tiszta lap, új kezdet!
Ég veled, A Holló Lakomája! Üdv néked… valami más!
- Szerintem… - Szerintem…
- Ötlettúltengés van. - Ja.
Éljenek a kreatív társigazgatók!
- Bizony, fifti-fifti! - Kezdd te!
- Tuti? Okés. - Aha.
Szóval arra gondoltam, hogy az új kiegészítő játszódhatna a tengeren.
Én a szárazföldre gondoltam.
Nos, ezt nem ma fogjuk megszülni, úgyhogy én lépek is.
Most lelépsz?
Aha, szerintem kimegyek egy kicsit a sivatagba.
Kiszellőztetni a fejem, foglalkozni kicsit a testemmel…
Nálad többet senki nem foglalkozik a testével.
- Köszi! - Nem bóknak szántam.
Hát akkor viszlát jövő héten!
Jövő hé… Nem léphetsz le egy hétre! Épphogy belekezdtünk!
Ne aggódj! Szólok Davidnek, hogy addig zárja be az irodát.
Dehogy, nem kell bezáratni az irodát, hisz én itt leszek.
Addig majd agyalok az új kiegészítőn. Nélküled is menni fog.
Ja, persze, nélkülem is menni fog.
Elfogadsz tőlem egy tanácsot, Pop?
Jó munkához idő kell, úgyhogy lazulj el kicsit!
Menj el bulizni, rúgj be!
Hozz össze egy numerát!
Segít kiszellőztetni a fejed.
Na csá!
Még hogy egy numera…
Ez jólesett.
Neked milyen volt?
Bevallom, Pop…
nagyon gyatra.
Mi az?
Nagyon adta az Örökfény, nem?
De.
Figyu…
Arra gondoltam,
- hogy esetleg… - Mizu, csajszik?
Ráértek?
- Ami azt illeti, épp… - Jó, mert gondoltam, lazulhatnánk kicsit.
Nyomhatnánk egy csajos traccspartit.
Kontrollert eldobni!
Mit szólnátok, ha, mondjuk, megdumcsiznánk, kinek mi jár a fejében,
meg mi újság a nagyvilágban?
Őszintén szólva mostanában úgy érzem…
Én beszélnék, ti meg figyelnétek.
Nem mintha nem érdekelne a mondandód, csak… nem izgat.
Az van, hogy… muszáj kiöntenem a lelkem,
és azért nektek, mert tesznek rátok. És mert ha eljár a szátok, repültök.
Mi?
Minden dumapartid burkolt fenyegetéssel indul?
Bocsika! Burkolt volt? Egyértelműnek szántam.
Ha bárkinek eljár a szátok, azon nyomban repültök.
Tehát volt egy…
munkával kapcsolatos… álmom.
Pontosabban rémálmom, amit képtelen vagyok kiverni a fejemből.
Azt álmodtad, hogy dugtál Iannel, mi?
Mi? Nem!
Nem! Nem, dehogy! Ne röhögj! Nem!
- És ha igen? - Nem nagy ügy.
Velem is megesik.
Mi? Ne!
Mármint… tényleg?
Persze. Tök gyakori, hogy az ember a főnökével álmodik.
És nem a szex a lényeg, hanem a hatalmi viszony.
De Ian már nem a főnököm. Egyenrangúak vagyunk.
A tudatalattid nem így gondolja.
Az ilyen álmok arra utalnak, hogy vágyunk az elismerésére.
Értem már! Ezért mondja a végén, hogy gyatra volt.
Nekem nem ezt mondta. Velem élvezte a dolgot.
- Azt mondtad, a szex nem lényeg. - Így is van.
Akkor mit izgat, hogy élvezte-e?
Csak megjegyeztem, hogy jobb vagyok Poppynál.
Hallak ám! És nem vagy jobb nálam az ágyban.
Nekem a véremben van a szex, vágod? Egy igazi szexistennő vagyok!
Ha te mondod…
De hogy vethetek véget az álmoknak?
Nos, ha tényleg a hatalmi viszony a hunyó,
akkor talán bizonyítanod kéne a tekintélyedet a valóságban,
hogy a tudatalattid is képbe kerüljön.
Ja…
Ez tetszik. Bizonyítom a tekintélyemet. Ezt fogom tenni.
Ezt fogom tenni. Vége a traccspartinak!
Ez elég fura volt, mi?
Ja.
Baromi fura.
- Mit akartál mondani? - Semmit.
Semmit. Már mindegy.
Szia, Carol! Beszélhetnénk?
Nem! Új hajnal virradt, rémlik?
- Nem arról van szó, amire gondolsz. - Nem Danáról?
Jó, mégis arról, amire gondolsz. De az van, hogy…
Oké, szóval… azt hittem, rástartolhatok Danára.
Erre most kiderült, hogy talán nem is leszbikus.
Ez még nem feltétlenül baj,
hiszen lehet bi vagy „másabb” is.
Bevallom, nem vágom, hogy a „másabb” mit is takar.
Az tuti, hogy cisz, bár ez nem oszt, nem szoroz.
De ha mégsem cisz? Atyaég, Carol! Mi van, ha nem cisz,
miközben én azt feltételeztem róla?
Banyek, tedd már magad üresbe!
Túlspilázom. Bocsi.
Csak… nem akarok rosszat szólni, se megbántani őt,
mert ez baromi kényes téma.
Rendszeresen papolok róla
a munkahelyi diszkriminációs szemináriumokon, amikre senki nem jár.
Például te sem.
Abban az időpontban pont dolgom van.
Legyen, zavarjunk le egy fogadóórát,
hiszen mindig mindennek úgy kell történnie, ahogy te akarod!
Mikroagressziót érzek a szavaidban, Carol.
Ez makroagresszió, anyukám.
És a gond az, hogy nekem lököd a sódert, miközben vele kéne beszélned.
Ne azon rugózz, hogy megbántod-e, hanem inkább legyél vele őszinte!
Egek, igazad van! Egyenesnek kell lennem vele.
Utána kell olvasnom a fórumokon, mit takar a „másabbság”, hogy…
megdumálhassam vele.
Köszönöm, Carol. A lelkembe látsz, meghallod a gondjaimat.
Nekem meg épp ez a gondom, ugyanis nem akarlak se látni, se hallani.
Tippelj, kit szopatott meg Ian!
Hali!
Ne!
Mármint… kit?
Engem.
Ezt találtam az irodám ablakán, amikor bejöttem.
„Tempe”?
Tempe egy város Arizonában. Ian oda vonul el elmélkedni minden évben.
Ugyan már! Nem elmélkedni jár oda.
Egy 40-es hapsiknak szóló táborba jár, ahol küzdősportokat oktatnak.
- Szánalmas. - Tökre gáz.
- Te tudtál róla? - Mondhatjuk. Rám bízta a gyűrűit,
amik „felbecsülhetetlenek”. Az Amazonról rendelte őket.
- Anyám… Mi ez a gyűrűmánia nála? - Szerintem fiatalabbnak érzi magát tőlük.
Tudtad, hogy azért vágta le a szakállát, mert őszült?
- Hajnövesztőt is szed! - Amit ő…
Vitaminnak hív!
Még hogy vényköteles vitamin! De gáz!
Szánalom a köbön.
De most mihez kezdjek?
Tájékoztatnunk kéne a montrealiakat az új kiegészítőről, erre lefalcol!
Ian már csak ilyen. És azt csinál, amit akar, mert ő a főnök.
Bár nekem már nem dirigál, mivel egyenrangú lettem.
Na tisztázzunk valamit! Itt én vagyok a főnök.
Ian nekem dolgozik, akárcsak te.
De jól mondtad. Kettőtök viszonyában már nem te vagy alul.
Csumi!
Tessék?
Az új pozíciód lehetővé teszi, hogy megragadd a gyeplőt.
Pattanj a nyergébe, aztán ami a csövön kifér!
Te vagy az én emberem!
Ha pedig Iannek nem tetszik, nyalja ki!
Ne! Én nem…
Mit akarsz tőlem, David? Ezernyi dolgom van.
Csak az új kiegészítő címe kéne.
Na az az, ami még nincs meg.
Iannel totál különböző koncepciók mentén képzeljük el az új kiegészítőt.
Én például…
Poppy! Nem érdekel. Nekem csak egy cím kell.
Ha nincs jó ötletünk, a montrealiak fognak kitalálni valami gagyit.
Úgyhogy kell egy ütős cím, mégpedig most!
Nem gáz, kitalálok egyet. Nem kell hozzá Ian.
Kellő hatalommal rendelkezem, hogy…
- A címet! - Igenis, máris!
Tehát az új kiegészítő címe…
- nem más, mint… - Igen?
Legendás Kaland…
Hamutenger!
Pompás. Összedobatok egy logót a művészeti részleggel.
És ki kell találnom, hogyan tolhatnám el a montrealiakat holnapra.
Mi lenne, ha rájuk eresztenéd Jót?
Az felejtős.
Sajnálatos módon Jóval elváltak útjaink.
Végre dobott, mi?
Mi? Nem, nem dobott. Nem, közös megegyezés volt.
Csak szeretett volna felfedezni más lehetőségeket is a cégnél.
Örülök, hogy dobtad értem. Halálra volt ítélve a kapcsolatotok.
- David egy punci. - Lerí róla.
De ezt inkább ne hangoztasd! Nem azért, mert sértő, hanem mert lerí róla.
Te vagy a példaképem.
Az jó, mert bőven van mit tanulnod tőlem.
Első lecke: ne jegyzetelj, ne hagyj írásos nyomot!
Idővel elér majd a tudásod egy szintre, ahol a tanítványomból
esküdt ellenségemmé válsz.
Ha megfelelően képezlek ki, el akarsz majd pusztítani.
De ha én pusztítalak el téged, miközben te próbálsz elpusztítani engem,
attól még erősebbé válok.
- Már most az elpusztításodon agyalok. - Tudom, épp ezért bírlak.
Hali, Pop!
Ez még gyatrább volt, mint a múltkor.
Egyetértek. Végtelenül elkeserítő volt.
A rohadt életbe!
Pattanásig feszült helyzet volt.
Síri csend uralkodott.
Aztán Poppy odafordult hozzám, a szemembe nézett,
majd azt mondta…
Így szólt… szó szerint idézem…
„Bármit megteszek, David.”
Nahát! Azta!
- Tényleg ezt mondta? „Davidnek” nevezett? - Igen, hát…
Igen, hisz ez a nevem.
Mire én így szóltam:
„Figyelj, nekem most kell a cím, Pops! Ha törik, ha szakad.”
Így született meg a Hamutenger.
Mint Krisztus hamvai!
Ja… Nem. Ennek semmi köze a valláshoz.
Biztos? Hisz ott virít egy kereszt.
Az egy kard, és mindig ott volt.
Mindegy. A lényeg, hogy elismerésem,
mert baromi tökös volt tőled, hogy így beszéltél a főnököddel.
Ja. Vagyis… Nem, mert én vagyok Poppy főnöke.
Nahát, mióta? Gratulálok!
A kezdetek óta.
Azért felejthettem el, mert olyan cukimuki a nézésed!
Ó, ugyan! Köszönöm.
Meg kell mondjam, Sue, hogy te…
Te egy teljesen másik arcomat ismered. Nem azt, amit a fentiek.
Fogalmazzunk úgy, hogy a fentiek által ismert David…
keménykezű ugyan, de korrekt. Tekintélyelvű fickó.
Hát itt vagy! Beszélnünk kell. Ráérsz?
Nos, persze, hogyne. Mindig jut időm a beosztottjaimra.
Éppen most mutattam meg Sue-nak a Hamutenger plakátját.
- Az a cím sztornó. - Ja, szerintem is jó le…
Hogy mondtad?
Nem működőképes cím. Tökre… lapos.
De hát te találtad ki! És működőképes.
Nem az! Nagyon nem! Ha az lenne, működne, de nem működik.
Több idő kell, hogy éreztessem a dominanciámat.
Gőzöm sincs, mi van veled, meg miről zagyválsz,
de nekem nincs több időm, Poppy.
- Vili? Várnak tőlem egy címet. - Mondd nekik, hogy „SKH”!
- „Semmi közötök hozzá”? Jó cím! - Ez nem cím!
És elég ebből!
Hamutenger lesz a címe, punktum.
Nem, az nem elég jó.
Akkor nyögj ki egy jobbat! Most!
Jól van!
Mit csinálsz?
Ne dirigálj nekem! Nem vagy a főnököm!
Igenis a főnököd vagyok! Én vagyok a főfőnök!
Miért nem fogják fel?
A nézésed miatt, David.
Csak keményen, nagyfiú! Gyerünk! Durvulj be!
Poppy!
Az istenit!
Sziasztok!
- Szia! - Szia!
Hogy s mint?
Prímán. Ja, minden tökre zsír.
- Szuper. - Remek.
Én is jól vagyok. Most Braddel tolom.
Ja. Igen, tudom. Ja.
- Hogy ityeg, öreg? - Jól, öreg.
- Csak hogy tudd, ő keresett meg engem. - Ugyan, öreg! Semmi gáz.
- Akkor jó. - Minden klafa.
Ne aggódj, David! Seperc alatt találsz majd valakit.
Ja, én most nem is keresgélek,
mert mostanság, baromi elfoglalt vagyok, többek között bringázom is.
És nyakig vagyok a melóban.
Az új kiegészítőn is dolgozom.
Bumm! Ezt most dobtuk össze. Mi a véleményetek?
- Aha, ez… - Aha.
Ez…
- Mókás! - Az.
Szóval nem tetszik nektek.
Csak tudsz te ennél jobbat is.
- Biztos? - Nem hi…
Ez nem a végleges cím.
Még variálhatunk rajta.
Majd menet közben kialakul.
- Ja, igaz. - Szuper.
Aha. Klafa.
Punci.
- Jo! - Bocsi.
Hékás!
- Nem beszélhetsz így a főnököddel. - Bizony.
- Amúgy meg tudja magáról. - Igaz.
Oké, értem már, mi folyik itt, és nem haragszom.
Még nyaljátok-faljátok egymást.
Én vagyok a rosszarc, rajtam poénkodtok, hogy nyúlbéla meg „P” vagyok.
- Igen, csak… - Igen.
Nem vagyok „P”, okés?
Főnök vagyok, világos?
Közölném, hogy a főnököd vagyok. Meg a tiéd is.
Értve? Nincs is szükségem rátok, egyikőtökre se.
Se Poppyra. Se Ianre, ha már itt tartunk.
Kitalálok egy saját címet,
egy rohadt menő címet, egyes-egyedül, addig nem nyugszom!
És főnök módjára, a főnöki irodában fogok dolgozni.
Jelen esetben Ian irodájában.
A főnöke vagyok, szóval… mars vissza dolgozni!
És kérek egy kávét! Koffeinmenteset! Laktózmentes tejjel!
Légyszi!
Mindegy.
Mégis mi fogott meg benne?
Fiatal voltam.
Szió, Carol!
Jesszus!
Olyanok vagytok, mint két sunyi kobold!
- Mi? - Lapozzunk!
Hadd találjam ki!
- A téma: Rachel. - Rachel.
Az utóbbi napokban került engem.
Aztán egyszer csak küldött egy meghívót
„érzéseink és érzelmeink nyílt fórumára, egy ítéletmentes, biztonságos helyen.”
- Hogy hová? - Én sem értem, de ott leszek.
Mondd csak, illegális a munkahelyi párkapcsolat?
Nem, nem az. Munkatárssal kavarni nem szabályellenes.
Eszetlen dolog, ami csak rosszul végződhet,
de a HR-nek semmi köze hozzá. Szóval…
Remek! Ez remek hír, ugyanis…
A helyzet az, hogy Poppynak szexuális álma volt Ianről.
És nekem is volt egy.
Rachel kiborult, mert álmomban kielégítettem Iant.
- Poppy viszont nem tudta… - Elhallgass!
Ez már nagyon is a HR-re tartozik,
mert rohadtul nem oké, hogy munka közben egymás szexuális álmait boncolgatjátok.
- De az előbb azt mondtad… - Hagyjuk a rizsát!
Bírod a csajt?
Úgy érted, hogy „úgy” bírom-e?
Anyám, ez a generáció kész katasztrófa!
Képtelenek vagytok beszélgetni, és dedósként viselkedtek.
Ne hari! Csak az van, hogy…
Rachel imádja kibeszélni magából a dolgokat.
Szeret mindent részletesen megtárgyalni, kielemezni… Én viszont nem.
És nem megy nekem a konfrontálódás.
Síri csendben becserkésztél, majd letámadtál, mint egy vadmacska.
- Nagyon is megy neked a konfrontálódás. - Sajnálom.
Tudod, mit kéne csinálnotok?
Beszélnetek kéne egymással.
Tisztán és érthetően, oké? Nincs több mismásolás, csak az igazság!
Még akkor is, ha az igazság „másabb” a vártnál.
A lényeg, hogy egymással beszéljetek egymásról, ne pedig velem.
Igazad van.
Nyíltan kell beszélnem vele. Köszi, Carol!
Banyek, de hiányzik a home office!
Okés, asszem, meg is van.
Igen, megvan. Sikerült.
A győztes cím nem más, mint…
NÁCIK TENGERE
Baszki!
A Nácik tengerének semmi értelme!
Hát te meg?
Szia!
Én csak…
Megjöttél a táborból?
Ez nem tábor.
Ez egy vezetett lelkigyakorlat, mely során a férfitest erejét kihasználva
elmerülünk a brazil dzsiudzsicu rejtelmeiben.
- Oké. - Mit keresel az irodámban?
Próbáltam kitalálni egy címet az új kiegészítőhöz.
Poppy feladata lett volna, de…
Ismered a nőket. Néha csúnyán ki tudnak bukni.
Nekem úgy tűnik, David, hogy te borultál ki.
Igen, elég nehéz időszakon megyek keresztül.
Egész éjjel ezen agyaltam, hogy előálljak valami címmel.
Anyám is megmondta: nem vagyok kreatív, én a számokhoz értek.
Hé, nyugi, nyugi, haver! Nyugalom!
A héten megtanultam, hogy az igazi erő nem a külsőnkből fakad.
Hanem a belsőnkből.
Figyelj, David, ne kössön gúzsba a valóság!
Az én valóságom más, mint a tiéd.
Feltűnt, hogy én két méter vagyok?
Miket tanítanak nektek azon a helyen?
Most mégis mit csinálsz? Tudod, elég agresszív emberként tértél vissza.
Nyugi!
Most pedig mondd el, hogy érzed magad!
Biztonságban.
Bizony, a jó öreg Ian vigyáz rád.
És ne feledd, David! Minden válasz ott rejtőzik benned.
Segítsek rájuk találni?
- Aha. - Oké.
A kiegészítő címe…
Ó, igen!
Jól van, most szépen dőlj előre…
- Mit csinálunk? - Ez az!
Na, ez már valami!
Ó, ne!
- David! - Hé! Mi van?
Miért aludtál az irodámban?
Próbáltam Ian fejével gondolkodni, hogy címet találjak az új kiegészítőnek,
- de hiába! - Én kitaláltam egyet.
Tényleg?
És mi az?
„Titánok viadala.” Ez ütős! Tetszik.
Már látom is magam előtt a plakátját.
Két titán, akik egymásnak veselkedve viaskodnak.
Az egyik le akarja gyűrni a másikat, de az nem adja meg magát.
- Valahogy úgy, majd meglátjuk. - Ja, de nagyon menő.
Figyuzz csak! Amúgy honnan jött az ötlet?
Álmomban villant be.
Ó, tényleg? Vagány. Miről szólt az álom?
Erről-arról.
Valószínűleg úgysem értenéd, mert nem vagy kreatív,
márpedig mi néha megálmodjuk az ilyesmit.
Szexes álmod volt Ianről, mi?
Nem! Nem.
Nem.
Igen. Az volt.
Nem gáz, nekem is volt ilyen álmom. Mindenkivel előfordul.
Megesik, hogy az embernek szexuális álmai vannak a főnökéről.
A hatalmi viszony az oka.
De te vagy az ő főnöke, David.
Igaz…
Így már elgondolkodtatóbb.
Amúgy meg nem én szexeltem vele az álmomban, hanem te.
- Én? - Igen.
Ian a füledbe súgta a címet, miközben…
Miközben mi?
Bocsi, de ez… szex akar lenni?
Igen.
- Kussolj! Jó vagyok benne. - Okés.
Mindegy, a lényeg az, hogy kértél egy címet, és most megkaptad tőlem.
Így van. Pontosabban Iantől.
Nem, mert…
az én fejemben történt.
Valóban Ian hozakodott elő vele,
de az én álmomban.
Ezért, mivel az én álmom volt, a cím is tőlem ered.
Igen, de szükséged volt Ianre.
Ahogy nekem is…
Szerintem jegeljük a témát!
- Ja, egyetértek. - És Iannek egy szót se!
- Nem, ez a mi sikerünk! - A miénk!
Ez az!
- Figyu, Pop! - Igen?
- Kielégítettem? - David!
Csak eltűnődtem, hogy vajon… érted.
Szia!
Oké, itt az alkalom…
Kösz, hogy eljöttél.
Tudom, fura egy mélygarázsban találkozni, de semleges helyet akartam,
és elhoztam magammal ezt is, hogy megfelelő módon beszélhessünk a…
Sajnálom.
Ha most nem tettem volna meg, talán sosem ment volna.
Jól vagy?
Igen. Csak… alig tudom elhinni, hogy ez tényleg megtörtént.
Az első romi volt, de még egy smárt nem ülök végig. Sipirc!
Mazel tov! És semmi dugibuli az irodában!
Meg kell hagyni, gyakorlat teszi a mestert.
Mindenkivel jó, de a legjobb veled.
Baró.
A feliratot fordította: Sikos Dániel