Reiz bija skaista karaļvalsts.
Ne viss tur bija perfekti.
Galu galā, viņi bija cilvēki.
Taču viņu karalis bija laipns un taisnīgs. Viņu ražas bija bagātīgas.
Putni dziedāja, bērni smējās,
un cilvēki bija priecīgi.
Līdz kādu dienu
visu apņēma savāda tumsa.
Tumsa, kas iesniedzās līdz pat cilvēku sirdij
un aprija viņu gaismu,
līdz nebija atlicis nekas cits kā vienīgi izmisums.
Karalis nozvērējās tumsu izkliedēt un savus ļaudis izglābt.
Viņš uzzināja par ārkārtīgi spēcīgu ieroci -
Gaismas zobenu.
Leģenda vēstīja, ka vienīgi šis zobens spēj noņemt lāstu un atvest rītausmu.
Bet, lai kā viņi centās,
ne karalis, ne viņa vīri nespēja šo ieroci atgūt,
jo cerības dzirksts viņos bija izdzisusi.
Izmisumā tika sarīkots turnīrs,
lai atrastu cīnītāju, kurš būtu šī zobena cienīgs.
No visām karaļvalsts malām sanāca
lielākie, stiprākie un brašākie cīnītāji,
taču pārspēku gūt bija lemts vismazākajam no viņiem.
Lai gan viņš tika atsists, viņš nesalūza.
Viņš nepadevās, bet cēlās atkal un atkal, un atkal,
jo viņu stiprināja ticība, ko nekāds sitiens nespēja izdzēst.
Līdz ar katru viņa drosmīgo soli ticēt sāka arī ļaudis,
kas beidzot gavilēja par viņa uzvaru.
Izturīgais varonis bija lāsta varu salauzis un zobenu atbrīvojis.
Un karaļvalsts ļaudis, jauni un veci, todien saprata:
lai aizdzītu tumsu, ir tikai jātic
gaismai.
Tas ir superīgi. Man patīk masku ballītes.
Gaismas svētki nav vienkārši ballīte, Džo.
Tie ir svētki mūsu spēlē, kurus mēs svinam arī savā birojā.
Tie ir kā Jaungads, bet daudz labāki.
Ir labs ēdiens. Ir ALS cīņas turnīrs.
"ALS"? Kas ir "ALS"?
Aktīvā lomu spēle. Tā ir simulēta kauja.
Putuplasta zobeni un tādas lietas.
Un uzmini, kurš turnīrā uzvarēja pagājšgad.
-Aiens. -Viņš gribētu gan.
-Lū? -Mini vēlreiz!
-Popija. -Es, Džo. Es uzvarēju.
Uzvarēju visā tajā padarīšanā.
Forši. Pa galvu un kājstarpi sist drīkst, vai jāniekojas kā bērnudārzā?
Džo, nē. Klau!
Aiens grib, lai mūsu pirmā oficiālā diena atpakaļ birojā saistītos ar ko īpašu,
nevis cilvēku savainošanu.
Šī diena saistās ar burvību.
-Oho! -Jā.
Klausaities, klausaities!
Lai top kluss! Nāk jūsu karalis un karaliene.
-Mani uzticamie pavalstnieki... -Mūsu.
Mūsu uzticamie pavalstnieki! Pārāk ilgi esam nīkuļojuši tumsā.
Tiešām, draugi, viss šis gads ir bijis diezgan sūdīgs.
-Bet šodien es atradīšu... -Mēs.
Šodien mēs atradīsim varoni,
kurš atgūs Gaismas zobenu.
Un ļaus uzaust dienai!
Šodien ir Gaismas svētki.
Heisā!
Beidzot nakts ir galā.
Un aust jauna diena!
Kur ir mūsu ceremonijmeistars?
Vai ir ieslēgts? Kur regulē skaļumu?
K. V.! Jā, dzirdam tevi skaļi un skaidri, draugs.
Jā.
Lielvezīrs ir te, vezīrēdams no savām mājām
pēc Viņas Majestātes Pārmērīgās Piesardzības lūguma.
Mēs nedrīkstam riskēt ar nacionālā dārguma dzīvību, vai ne?
Mūsu karaliene ir gudra un taisnīga.
Viņa ego ir daudz stiprāks par imūnsistēmu.
Heisā!
Sirsnīgi sveicam visus, kuri pārbaudīs savu drosmi.
Ja jūsu zobena roka ir stipra un sirds dedzīga,
tad iecērtiet savu vārdu drošsirdīgo akmenī!
Un parakstiet veidlapu, ka nebūs pretenziju!
Heisā! Jā, bet noteikti parakstiet to veidlapu, draugi!
Jā, mēs nebūsim atbildīgi ne par kādiem ievainojumiem.
Veidlapas! Nāciet pēc veidlapām, pajoliņi!
Vai Kerola ir pilnā?
Tā nav Kerola. Tā ir Purva saimniece.
Redzi, katram ir kāda loma.
Bet jā. Viņas tēls tiešām ir stipri aizrāvies ar sangriju.
Zini ko? Tas nekas.
Tas viss pieder pie jautrības, jo neviens šodien nav viņš pats.
Bred! Kāpēc tu neesi pārģērbies?
Es esmu pārģērbies - darbam.
-Kas tu esi domāts? -Esmu Albrehts Šķīstais.
-Tātad esi nevainīgs? -Nē, neesmu...
Man likās, ka jāpārģērbjas par kādu citu.
Tūkstoškārt atvainojos, mans kungs.
Ak dievs!
Kritizētāji vienmēr kritizēs.
Ei, Popa! Ko tu dari? Mēs tūlīt sāksim.
Jā, zinu. Es sienu savu tērpu.
Ko? Nē. Tu nedrīksti cīnīties. Tu tagad esi boss.
Bosi necīnās.
Vai neesi pamanījusi, ka turnīrā nekad nepiedalos?
Jo tu baidies, ka zaudēsi un izskatīsies pēc muļķa.
Es tuvcīņā pataisītu zili melnu jebkuru, kas strādā šajā birojā,
bet es to nedaru, jo Gaismas svētki jau nav saistīti ar mani.
Bet tu tos izdomāji un iecēli sevi par karali.
-Nu jā. Stāstam ir jābūt loģiskam. -Ak dievs!
Zini, jau grasījos būt dievs,
bet tad nolēmu, ka fantāzijas pasaulei labāk atbilst karalis.
-Tev liekas, ka dievs būtu labāk? -Man vienalga. Es cīnīšos.
Klau, tu nedrīksti cīnīties. Šie svētki ir domāti viņiem.
Tā ir visu darbinieku iespēja atstāt pagājušo gadu pagātnē un sākt no jauna.
"Beidzot nakts ir galā, un aust jauna diena."
Kā tad! Vienīgais iemesls, kāpēc tu necīnies turnīrā,
ir tas, ka tu rūpējies par darbinieku morāli,
nevis tas, ka tev bail no manas ugunsbumbas.
Padodies!
Jā, nu, tev paveicās, jo es nebiju iesildījusies.
Karalis nedrīkst uzvarēt. Neviens par to nepriecātos.
Viņi grib neveiksminieku. Viņi grib Rūdiju.
Rūdiju? Kurā nodaļā viņš strādā?
Rūdijs te nestrādā. Es runāju par filmu, nolādēts!
Doma ir tāda, ka varonim jābūt cilvēkam, no kura to negaida. Skaties!
Pirms dažiem gadiem uzvarēja Ērmīgā Mega.
Un 2018. gadā - Mazais Pols.
Dieva dēļ - pagājšgad varonis bija Deivids.
-Nesaprotu, kā viņi tam noticēja. -Jā.
Pag, pag! Ko tu gribi teikt?
Es šīs cīņas ietekmēju. Katru gadu es izvēlos vismazāk ticamo varoni
un tad noorganizēju viņa uzvaru,
tā visiem pārējiem dodot cerību, ka arī viņi var kļūt par varoņiem.
Bet viņi nevar?
Protams, nevar, taču viņi tic, ka var,
un tieši tā ir Gaismas svētku burvība.
Skaidrs. Saprotu.
Un es nekad neesmu bijusi varone tāpēc,
ka neesmu tik liela lūzere.
-Jā. -Jā.
-Kā teiksi. Jā. -Tev taisnība. Man šodien nav jācīnās.
Es netīšām varētu uzvarēt, jo man ir fiziskais pārspēks.
Tā tas notiek. Šī ir tā burvība, par ko es runāju.
Tu tici, ka fiziskā cīņā vari uzvarēt,
kaut arī, protams, nevari, bet tu tici, ka vari.
-Jā, es tagad esmu kā tu. -Tu galīgi neesi kā es.
Jā, esmu kā sieviete karalis.
Tā ir karaliene.
Cik stipri es tev iesitu?
Lordi un lēdijas, sanāciet un saņemiet drosmi,
jo Rītausmas turnīrs sākas.
Pirmie sāk Gar-Poliuss Aurēliuss
pret Īviju Pamesto.
-Iespaidīgi. -Es šim trenējos ilgi un cītīgi.
Vēlos godināt šo ļoti svēto dienu.
Cīnītāji gatavi? Sāciet!
-Nu velns! -Nu velns!
Esmu beigts.
Iztērēju par šo kostīmu 40 dolārus.
Vai viņa ir tevis izvēlētā varone? Testētāja būtu lieliska neveiksminiece.
Jā, testētāja būtu, bet ne tā. Viņa ir tik kaitinoša.
Nu, kad man ir pievērsta uzmanība,
es gribētu izmantot šo platformu, lai parunātu par kaut ko svarīgu.
Zinu, ka šī ir jautra fantāzijas diena.
Es pamanīju, ka atkritumos ir daudz pusēsta ēdiena.
-Tā tomēr ir realitātes ignorēšana... -Jā, ar viņu ir smagi.
Jā. Bet tu trāpīji tuvu.
Tā būs testētāja, bet ne tā. Tā.
Viņa ir daudz patīkamāka, vai ne?
Jā, bet viņa neuzvarēs. Viņa nav cīnītāja, bet dziedinātāja.
-Velns, tiešām? -Jā.
Kurš gan nāk uz cīņas turnīru kā dziednieks?
Nezinu.
Pag! Man ir ideja.
Zini, kas ir labāk nekā viens varonis?
Divi.
Uzmanību, lordi un lēdijas! Jūsu karalienei ir kas paziņojams.
Pēc rūpīgām pārdomām es nolēmu...
-Mēs. -Mēs nolēmām
mainīt šī pasākuma formātu.
-No šī brīža es pasludinu... -Mēs pasludinām.
Mēs. Bāc, tas tiešām ir viegli, tikai ir labāka sajūta, kad saku "es".
-Cilvēka daba. -Atvainojiet, kas tagad notiek?
Aizveries! Tu aizveries! Aizveries!
-Es ne... -No šī brīža
mēs pasludinām, ka turnīrā cīnīsies komandas - divi pret diviem.
Pag! Jūs maināt noteikumus?
Jā. Uzticieties mums! Tā būs jautrāk.
Tāpēc, lūdzu, apskatieties shēmā, kurš ir jūsu partneris.
Jūs nedrīkstat mainīt formātu turnīra vidū. Tas ir negodīgi.
-Tu būsi ar otru testētāju. -Pa pāriem, dzirdat?
-Piedalāmies pa pāriem. -Pag! Nē. Ko?
Tu cīnīsies turnīrā. Nu taču!
Ko teiksi, Liliana Sarkanā? Esi gatava sadot pa pakaļu?
Es nevaru cīnīties. Esmu dziedinātāja. Dziedinātāji nedod pa pakaļu.
Nu, viņi dziedina pakaļu. Kaujā tas var noderēt.
-Pakaļas dziedniece? -Mītiska proktoloģe.
-Iesim izdziedēt kādu pakaļu! -Jā!
Nē!
Lūdzu, nē! Lūdzu, nedari tā! Nenoroc mani!
Man ir labas izredzes uzvarēt, un tu to zini.
Džo, nu, Džo, viņam pagātnē ir veicies, ja?
Dod viņam iespēju!
-Un neuztraucies - tu varēsi nogalināt. -Es varēšu nogalināt?
Lācene Džo, tavu upuru skaits būs milzīgs.
Pat nevarēsi saskaitīt, kad viss beigsies, ja? Neuztraucies!
Varēšu peldēt ienaidnieku asinīs?
Mīļā, tu varēsi tās izdzert, ja gribēsi.
Es tā nedarītu ļoti daudzu iemeslu dēļ,
bet, velns, lieto tās kā losjonu!
-Ja? Tu man uzticies? -Es tev uzticos.
-Un heisā. -Heisā.
Kas tad tas bija?
Mēs nedrīkstam pieļaut, ka uzvar šis maniaks,
tāpēc es spēkus līdzsvaroju.
Esmu kuce, esmu mīļotā
Esmu bērns, esmu māte
Esmu grēciniece
Esmu svētā, es ne...
Velns! Stāvi vietā tu, kamēr čurāju
Tātad te skumjā fantāzija satiek sačokurojušos realitāti.
Zini ko, Bred?
Ir jau viegli stāvēt malā un izsmiet,
-bet zini, kas tiešām ir grūti? -Tevi pēc šī cienīt?
Būt ievainojamam.
Nevis dzīvot savu dzīvi, kā Brenē Brauna saka, "lētajās vietās".
Es nezinu, kas viņa ir.
Nopietni? Tu nezini, kas ir Brenē Brauna?
Tas daudz ko izskaidro.
Aizsūtīšu tev dažas saites, draugs. Viņa izmainīs tavu dzīvi.
Jebkurā gadījumā...
Gaismas svētki nav tikai svētki, vecīt.
Tie ir cerība, ka, lai vai cik tumšs kļūtu,
mums visiem ir iespēja ieiet gaismā.
Ieej gaismā, vecīt!
Tu nočurāji kleitu.
Tā nav kleita, Bred. Tā ir tunika...
Vai! Tiešām nočurāju kleitu.
Ei, nevainīgais! Nāc! Mums jāizlej asinis.
Jā. Nu, es...
-Tagad! -Labi.
Turnīru atsāk briesmīgā Bende un Albrehts Šķīstais.
Tā, Bende. Vecais Albrehts Šķīstais pagājšgad te uzvarēja,
-tāpēc skaties uz mani un... -Sāciet!
Nolādēts!
Ei, ei!
Ei, labi. Mēs vinnējām, vinnējām.
-Ak mans... -Apžēliņ!
Bende un Albrehts Šķīstais ir uzvarējuši.
Vai tad ne to jūs gribējāt?
Vai neesat priecīgi?
Nu, ļaundare mums ir. Tas nu ir skaidrs.
Tagad gaidīsim, kad parādīsies mūsu varones. Pareizi?
Jā, tieši tā. Jā.
Ugunsbumba!
Man viss labi! Viss kārtībā. Ir labi.
Heisā!
Mūsu bezbailīgais duets
Īvija Pamestā un Liliana Sarkanā...
Fū!
...stājas pretī Albrehtam Šķīstajam
un asinskārajai Bendei.
-Esi gatavs, Albreht? -Tu joko?
Tu runā ar līdzšinējo var... Es zināju, ka tu...
Stop, stop! Stop, stop!
Kas te notiek? Mums jāpabeidz cīņa.
Man dod pa pakaļu. Tas nav forši.
Tev jācīnās pretī, Deivid. Viņas ir tavas pretinieces.
Es runāju par Džo. Viņa spēlē pārāk skarbi.
Zināt ko?
Viss.
Es ar viņu vairs nespēlēšu. Es atkāpjos.
Tu nedrīksti. Gaismas svētki nevar beigties ar atkāpšanos.
Nē. Brenē Brauna saka: kad ievainojamība
stājas ceļā laimei, drīkst teikt arī "nē".
Kurš?
Nopietni? Arī tu nezini, kas ir Brenē Brauna?
-Tu zini, kas ir Brenē Brauna? -Nē.
Tas ir vienkārši netic... Zināt ko?
Tas daudz ko izskaidro. Teikšu tikai to.
Tas daudz ko izskaidro. Aizsūtīšu jums saites. Visiem aizsūtīšu saites.
Viss.
Līdzšinējais varonis atkāpjas. Agrāk bija jautri.
-Tas ir slikti, Pop. -Ļauj viņam mirkli atpūsties!
Gan pierunāsim, lai pabeidz.
Nē. Tad viņš cīnīsies, kaut būs ievainots. Tad neveiksminieks būs viņš.
Cilvēki viņu uzmundrinās, it kā viņš būtu Kerija Straga.
Tev nav ne jausmas, kas ir Kerija Straga.
Es negribu teikt. Tu tā saniknojies. Vai tā ir filma?
Olimpiskā zelta medaļniece Kerija Straga bija nacionālā... Zini ko? Nav svarīgi.
Nav svarīgi.
Mums jāatrod jauns ļaundaris.
Man ir ideja.
Bred, mums vajag, lai cīnies.
Kā tu zināji?
Jūs esat tik paredzami.
Mums tikai vajag, lai tu iesaisties un to pabeidz.
Nē. Tas ir stulbi un man nepatīk.
Mēs zinām, ka tu to uzskati par kaut kādu fantāzijas sviestu,
bet viņiem tas kaut ko nozīmē.
Šis ir bijis ļoti smags gads,
un mēs gribam, lai darbiniekiem pirmā diena atpakaļ darbā būtu priecīga.
Šiem cilvēkiem bija jātiek galā ar daudz ko, bet viņi nepadevās.
Viņi kliboja atpakaļ uz vingrošanas paklāja un atdeva sevi visu.
Tagad viņiem ir jāpiezemējas gluži kā...
-Rūdijam. -Velns!
-Nē? -Viņa nezina, kas ir Kerija Straga.
-Labi, es to izdarīšu. -Jā!
-Jā! Paldies. -Paldies.
Ar vienu nosacījumu.
Ja es uzvarēšu, jūs atcelsiet Gaismas svētkus uz visiem laikiem.
Ko teiksiet?
-Kāpēc tu esi tāds? -Kāpēc?
-Vai tevi bērnībā neapskāva? -Kas...
Tie ir stulbi, man nepatīk. Gribu, lai tie beidzas. Tāds ir nosacījums. Vai pieņemat?
-Heisā. -Heisā.
Un tā ringā ir ienācis jauns pretendents -
drūms un ļauns nelietis, kurš sader ar savu nežēlīgo sabiedroto.
Viņa vārds...
Breds.
Breds kurš?
Breds no monetizācijas.
Nu beidz, vecīt! Neesi tāds kretīns!
Izturies pret to nopietni!
Es izturos nopietni.
Es mācījos koledžā par paukošanas stipendiju.
Labi.
Lai cīņa sākas!
-Mirsti, lesbiete! -Apžēliņ, Džo!
Jā, te mēs aizejam naida noziegumu teritorijā.
-"Mirsti, kuce"? -Tas ir mizogīniski.
Vienkārši "mirsti"?
-Es neiebilstu. -Derēs.
Forši. Mirsti!
Liliana!
Rupji!
Bende?
Tev jāmirst, Džo.
Vai tiešām?
-Jā, tiešām. -Tev jāmirst, Džo.
Labi.
Es jūs nolādu! Lai nelaimes vajā jūsu namus,
līdz nāve jūs aizsauks drūmā kapā
aizrijušos ar savu bērnu pelniem!
-Tas bija diezgan labi. -Varena nāve.
Vai viņa tikko to izdomāja?
Paldies. Paldies jums.
Šis ir tik jautri.
-Tas bija vienreizīgi. -Zinu.
Liekas - mēs uzvarēsim. Es tiešām domāju - mēs...
Nē!
Bred! Tu mani nogalināji?
Izmantoju tavus paņēmienus. Patika.
Tu esi tāds maita.
Viss kārtībā. Ir labi.
Tev mani jāatriebj, Liliana.
Bez tevis es to nevaru.
Nē, vari.
Tu vari.
Te dzims mūsu varone.
Labi, Bred.
Sāksim!
-Aiziet! -Jā!
Nē. Nu taču!
-Saņemies, Deina! -Tas notiek.
-Saņemies, Deina! -Saldus sapņus!
Jā!
Tev izdevās!
-Jā. Ej pēc zobena! -Jā, dabū to! Dabū!
Apguvu arī loka šaušanu.
Liliana Sarkanā ir mirusi.
Uzvarētājs ir...
Breds no monetizācijas.
Breds uzvarēja?
Dažreiz laikam ļaunais uzvar.
Tā, nu, laikam Gaismas svētku vairs nebūs.
-Karalis un karaliene uz to parakstījās. -Pag, ko?
Pār zemi mūžīgi valdīs tumsa,
vai kādas nu stulbības jūs gribat teikt.
Nokārtots!
Viņš taču melo, vai ne?
Nē.
-Nolādēts! -Nespēju noticēt, ka Breds uzvarēja.
Es gan spēju, jo viss šis gads ir pilnīga katastrofa.
Sūdīgākais no sūdīgākajiem gadiem!
Viena jauka lieta. Mums nav pat vienas jaukas lietas.
Viena jauka lieta!
Tā nav sagadīšanās, ka tas gads, kad viss iet greizi,
-ir pirmais, kad esi iesaistīta tu. -Tagad tā ir mana vaina?
Nezinu. Varbūt šai zemei nevajag sievieti karali.
-Cik tipiski tev! -Nezinu.
Varbūt karalieņvalstij vajadzētu...
Pag!
Breds vēl nav uzveicis visus. Mēs ar tevi vēl varam cīnīties.
Nē, Popa. Es jau tev teicu...
Jā, zinu. Neviens negrib redzēt, ka bosi uzvar.
Tas nav labs stāsts, bet tas ir vienīgais, kas mums ir.
Tas nav loģiski.
Stāstā karalis nespēj izvilkt zobenu no koka.
Ko? Zobens nav svarīgs.
Pag! Vai tu šo stāstu neizproti?
Protams, ka izprotu. Es to uzrakstīju.
Mazais džekiņš visus sasit lupatās, jo ir izturīgs.
Tad viņš izrauj no koka zobenu un nodur tumsu,
kas sašķīst miljards gabaliņos, vai kaut kā tā.
Nē. Šis stāsts ir cerības metafora.
Tumsa ir izmisums, un izmisumu var uzveikt,
vienīgi ienesot gaismu.
Un gaisma ir cerība.
Jā, labi. Tad kas ir domāts ar zobenu?
Zobens nav svarīgs.
Bet, pazīstot tevi, tas droši vien ir daikts.
Jā.
Galvenais ir tas, ka tumsu nevar uzveikt ar daiktu.
-Es varētu. -Aizveries!
Tumsu nevar uzveikt ar daiktu
vai sarīkojot ballīti, vai izplānojot turnīra iznākumu.
Vienīgais veids, kā ienest gaismu, ir ticēt, ka to vari.
Šis vēl nav beidzies.
Gaismas svētki vēl var izdoties.
Ir tikai jātic.
Labi. Uz priekšu!
Padodies, Bred! Negribu, ka man tevi jānogalina.
Nē, nē, nē.
Es vairs neesmu Breds.
Un jūs nevarat mani nogalināt.
Bāc!
Jo es neesmu cīnītājs.
Es pat neesmu cilvēks.
Bāc!
Nav, kurp skriet.
Nav, kur slēpties.
Jo es...
esmu pati... tumsa.
Nevajag cīnīties.
Padodies!
Padodies tumsai!
Ugunsbumba!
Ej!
Nē!
Tev izdevās.
Mums izdevās.
Vienalga, pajoliņi.
Beidzot nakts ir galā!
Un aust jauna diena!
Heisā!
Un tā tumsa tika izkliedēta.
Karalis un karaliene priecājās un līksmoja.
Lai gan viņi zināja, ka tumsa noteikti atgriezīsies,
šajā dienā, šajā īpašajā dienā...
valdīja gaisma.
Tulkojusi Inguna Puķīte