היה הייתה פעם ממלכה יפהפייה.
לא הכול היה מושלם.
הם היו בני אדם, בסופו של דבר.
אך מלכם היה הוגן וטוב לב. גידוליהם הניבו יבול רב.
הציפורים שרו, הילדים צחקו,
והתושבים היו שמחים ועליזים.
עד אשר יום אחד,
השתררה חשיכה מוזרה.
חשיכה שחלחלה לעומק לבם של האנשים
ובלעה את אורם
עד אשר לא נותר אלא ייאוש.
נדר המלך נדר לפזר את החשיכה ולהציל את בני עמו.
נודע לו על כלי נשק בעל כוח אדיר.
להב האור.
האגדה מספרת שרק החרב תוכל לנתץ את הקללה ולהביא את השחר.
אך ככל שניסה,
לא הצליחו המלך ואנשיו לחלץ את החרב,
שכן לא נותר בהם שביב תקווה.
בייאושם, ערכו טורניר
למציאת הלוחם הראוי לאחוז בלהב.
הלוחמים הגדולים, החזקים והאמיצים ביותר נהרו
מכל קצוות הממלכה,
אך דווקא הקטן שבהם הוא שנועד לגדולות.
אף שנוצח, הוא לא נשבר.
בסירובו להיכנע, הוא קם פעם אחר פעם,
מתחזק באמונה ששום מכה לא תוכל למגר אותה.
עם כל מעשה גבורה, החלו האנשים להאמין אף הם.
עד שלבסוף הם הריעו לניצחונו.
האלוף עז הנפש ניתץ את הקללה ושחרר את החרב.
ותושבי הממלכה, צעירים כקשישים, למדו באותו יום
שכדי לפזר את החשיכה עלינו רק להאמין
באור.
זה גדול. אני אוהבת מסיבות תחפושות.
אור-נצח זה יותר מסתם מסיבה, ג'ו.
זה חג במשחק שלנו שאנחנו חוגגים גם במשרד.
קצת דומה לראש השנה, אבל... הרבה יותר טוב.
יש אוכל מעולה. יש טורניר לחימת לארפ.
לארפ? מה זה לארפ?
משחק תפקידים חי. הדמיה של קרב.
את יודעת, חרבות קלקר ודברים כאלה.
ונחשי מי ניצח בטורניר בשנה שעברה?
איאן. -היה מת.
לו? -עוד ניחוש.
פופי. -אני, ג'ו. אני ניצחתי.
זכיתי באליפות כולה.
יופי. מכות בראש ובמפשעה זה חוקי, או שזה סתם טורניר משחקי ילדים?
לא, ג'ו. שמעי.
איאן רוצה שיום העבודה הרשמי הראשון אחרי החזרה למשרד יוקדש למשהו מיוחד,
לא לפציעת אנשים.
היום הזה יהיה יום של קסם.
וואו. -כן.
שמעו-נא, שמעו-נא!
הסו לכבוד מלככם ומלכתכם.
נתיניי הנאמנים... -נתינינו.
נתינינו הנאמנים, זמן רב מדי נמקנו בחשיכה.
ברצינות, חבר'ה, כל השנה הזאת הייתה די חרא.
אבל היום אמצא... -נמצא.
היום נמצא אלוף
שיחלץ את להב האור.
ויביא את שחר היום החדש.
היום הוא אור-נצח.
הידד!
סוף סוף נגמר הלילה.
וזהו שחר של יום חדש.
איפה אב הטקס שלנו?
זה פועל? איפה הווליום?
סי.דבליו. כן, קולך נשמע רם וברור, אח שלי.
כן.
הווזיר הגדול כאן, מווזר מביתו
לבקשת הוד מלכותה, הזהירת-יתר.
טוב, לא נסכן את חייו של אוצר לאומי, לא ככה?
ובכן, מלכתנו חכמה והוגנת היא.
האגו שלו חזק הרבה יותר ממערכת החיסון שלו.
הידד!
ברכות חמות לכל ההולכים לבחון את עוז רוחם.
אם הזרוע נושאת החרב שלכם חזקה ורוחכם כנה,
אזי חרטו את שמכם באבן האמיצים.
חוץ מזה, חתמו על כתב ויתור, בבקשה.
הידד! כן. אבל בהחלט, חבר'ה, חתמו על כתב הוויתור.
כן, אנחנו לא נישא באחריות לאף פציעה.
כתבי ויתור, בואו קחו את כתבי הוויתור שלכם, חנונים.
קרול שתויה?
זו לא קרול. זו גבירת הביצה.
לכל אחד יש דמות.
אבל הדמות שלה באמת מחסלת את הסנגריה, בכמויות.
יודעת מה? זה בסדר.
הכול חלק מהכיף, כי אף אחד לא הוא עצמו היום.
בראד, למה לא התלבשת?
כן התלבשתי. לעבודה.
מה אתה אמור להיות? -אני אלברכט הטהור.
אז אתה בתול? -לא, אני לא...
חשבתי שזה משחק דמיוני.
אלף סליחות, אדוני.
אלוהים אדירים.
השונאים ימשיכו לשנוא.
היי, פופ, מה את עושה? תכף מתחילים.
כן, אני יודעת. אני רוכסת את הציוד שלי.
מה? לא. את לא יכולה להילחם. את בוסית עכשיו.
בוסים לא נלחמים.
לא שמת לב שאני אף פעם לא משתתף בטורניר?
כי אתה פוחד שתפסיד ותצא אידיוט.
אני בפירוש אנצח ואקרע את הצורה של כל אחד ואחת
מעובדי המשרד בקרב פנים אל פנים.
אבל אני לא עושה את זה, כי באור-נצח אני לא העיקר.
אבל אתה יצרת את המשחק והכתרת את עצמך למלך.
כי הסיפור צריך להיות הגיוני. -בחייך.
יודעת מה? כמעט הייתי אל,
אבל אז חשבתי שמלך יתאים יותר למשחק פנטזיה.
את חושבת שעדיף להיות אל? -לא אכפת לי. אני נלחמת.
אחות שלי, את לא יכולה להילחם. זה יום חג בשבילם.
זו ההזדמנות של הצוות כולו להשאיר את השנה האחרונה מאחור ולפתוח דף חדש.
סוף סוף נגמר הלילה וזהו שחר של יום חדש.
כן, בטח. החלטת לא להשתתף בטורניר
רק משום שאתה דואג למורל של הצוות
ולא כי אתה חושש שכדור האש שלי יפגע בך.
היכנעי.
היה לך מזל. לא הספקתי להתחמם.
המלך לא יכול לנצח. אף אחד לא יריע לזה.
הם רוצים אנדרדוג. הם רוצים את רודי.
רודי? באיזה אגף הוא?
רודי לא עובד כאן. אני מדבר על הסרט, לעזאזל.
העניין הוא שהאלוף צריך להיות מישהו לא צפוי. תסתכלי.
מג המוזרה ניצחה לפני כמה שנים.
ופול הקטן ב-2018.
שככה יהיה לי טוב, דיוויד היה האלוף בשנה שעברה.
אני לא מאמין שמישהו קנה את זה. -כן.
רגע. מה זאת אומרת?
אני מתחמן את הקרבות. כל שנה אני בוחר את האלוף הכי לא צפוי,
ואז אני מהנדס את הניצחון שלו,
ובכך נותן לכל שאר האנשים תקווה שגם הם יוכלו להיות אלופים.
אבל הם לא יכולים?
ברור שהם לא יכולים, אבל הם מאמינים שהם כן יכולים,
וזה בדיוק הקסם של אור-נצח.
בסדר, אני מבינה.
והסיבה לכך שאני אף פעם לא הייתי אלופה
היא שאני לא נוטה להפסיד.
כן. -כן.
כל מה שאת צריכה לשמוע. -אתה צודק. עדיף שלא אלחם.
אני עלולה לנצח בטעות כי אני כ"כ דומיננטית מבחינה פיזית.
זה קורה. זה הקסם שעליו אני מדבר.
את מאמינה שאת יכולה לנצח משהו פיזי
כשברור שאת לא יכולה, אבל את מאמינה שאת יכולה.
כן, אני כמוך עכשיו. -את לא כמוני בכלום.
כן, אני כמו מלך ממין נקבה.
זו מלכה.
כמה חזק הכיתי אותך?
אדונים וגבירות, התאספנו-נא והבריגו את אומץ לבכם למקום הקרב,
שכן טורניר השחר נפתח בזאת.
בקרב הראשון, פוליוס אורליוס הארוך...
מול איווי העזובה.
מרשים. -התאמנתי לזה הרבה וקשה.
כל רצוני הוא לכבד יום קדוש זה.
הלוחמים מוכנים? התחילו!
אוי, שיט. -אוי, שיט.
אני מת.
הוצאתי 40 דולר על התחפושת הזאת.
היא הבחירה שלך לאלופה? בודקת יכולה להיות אנדרדוגית מעולה.
נכון, בודקת תתאים. אבל לא הבודקת הזאת. היא כל כך מעצבנת.
עכשיו כשאתם מקשיבים לי,
אני רוצה לנצל את הפלטפורמה שלי כדי לדבר על משהו די חשוב.
אני יודעת שזה יום של פנטזיה וכיף.
ראיתי המון אוכל חצי אכול בפח.
זו קצת התעלמות מהמציאות... -איזו קשוחה.
כן. אבל היית קרובה.
זו תהיה בודקת, אבל לא זאת. זאת.
היא הרבה יותר חביבה, לא?
כן, אבל היא לא תנצח. היא לא לוחמת, היא אשת דת.
שיט, באמת? -כן.
מי בא לטורניר לחימה בתור מרפא?
לא יודעת.
רגע. יש לי רעיון.
אתה יודע מה יותר טוב מאלוף אחד?
שניים.
שימו לב, אדונים וגבירות. למלכתכם יש הודעה.
לאחר שיקול דעת מעמיק, החלטתי...
החלטנו. -החלטנו
לשנות את מתכונת האירוע.
מעתה ואילך, אני מצווה... -אנחנו מצווים.
אנחנו. וואו, ממש קל לעשות את זה. פשוט כיף יותר להגיד "אני".
טבע האדם. -סליחה, מה הולך כאן?
שתקי. את שתקי. שתקי!
מה... אני לא... -מעתה ואילך,
אנחנו מצווים שהטורניר יהיה אליפות של קרבות זוגיים.
אתם משנים את החוקים?
כן, תסמכו עלינו. זה יהיה יותר כיף.
אז בבקשה, בדקו בטבלה מי בן זוגכם.
אתם לא יכולים לשנות את המתכונת באמצע הטורניר. זה לא הוגן.
את עם הבודקת השנייה. -זה זוגות, אנשים.
אנחנו נלחמים בזוגות. -רגע. לא. מה?
את משתתפת בטורניר. בואי.
מה את אומרת, ליליאנה האדומה? מוכנה להכניס מכות?
אני לא יכולה להילחם. אני אשת דת. אנשי דת לא מכניסים מכות.
הם מרפאי תחת. זה יכול להועיל בקרב.
מרפאת תחת? -פרוקטולוגית אגדית.
בואי נלך לרפא תחת. -יש!
לא...
לא, בבקשה. בבקשה, אל תעשה את זה. אל תהרוס לי.
יש לי סיכוי טוב לנצח ואתה יודע את זה.
ג'ו, די, ג'ו. יש לו היסטוריה של הצלחות, טוב?
תני לו הזדמנות.
ואל תדאגי, יהיו לך מספיק הריגות. -יהיו לי מספיק הריגות?
דובי-ג'ו, ערמת הגוויות שלך תהיה ענקית.
אפילו אינסופית, עד סוף היום, טוב? אל תדאגי.
אוכל לרחוץ בדם של אויביי?
חומד, תוכלי לשתות אותו אם תרצי.
אני לא הייתי עושה את זה, מהמון סיבות,
אבל את, נפנפי בזה כמו בדגל.
את סומכת עליי? -סומכת עליך.
והידד. -הידד.
על מה דיברתם שם?
אסור לתת לפסיכית הזאת לנצח,
אז קשרתי לה משקולת.
"אני כלבה, אני מאהבת
אני ילדה, אני אימא
אני חוטאת
אני קדושה, אני לא..."
לעזאזל. תישאר במקום בשבילי בזמן שאני משתין...
אז זה המקום שבו פנטזיה עצובה פוגשת מציאות כמושה.
יודע מה, בראד?
קל מאוד לעמוד על הקווים וללעוג,
אבל אתה יודע מה דווקא קשה? -לכבד אותך אחרי זה?
להיות חשוף לפגיעה.
במקום לחיות את חייך במה שברנה בראון מכנה "המושבים הזולים".
אני לא יודע מי זה.
רציני? אתה לא מכיר את ברנה בראון?
זה מסביר המון.
אשלח לך קישורים, אחי. היא תשנה את חייך.
בכל אופן...
אור-נצח זה לא רק יום חג.
זו תקווה שלא משנה עד כמה המצב חשוך,
לכולנו יש בתוכנו יכולת לצעוד לתוך האור.
צעד לתוך האור, בנאדם.
השתנת על השמלה שלך.
זו לא שמלה. זו טוניקה...
אוי, באמת השתנתי על השמלה.
היי, בתול. קדימה, הולכים לשפוך דם.
בסדר, אבל אני...
עכשיו! -בסדר.
הטורניר נמשך עם התליינית המחרידה ואלברכט הטהור.
טוב, תליינית. אלברכט הטהור ניצח בשנה שעברה.
אז שימי לב והישמעי ל... -התחילו.
לעזאזל.
היי, היי...
היי, בסדר, ניצחנו, ניצחנו.
אוי. -אלוהים.
התליינית ואלברכט הטהור ניצחו.
זה לא מה שרציתם?
האם אינכם מרוצים?
טוב, מצאנו את הנבל שלנו. זה בטוח.
עכשיו פשוט נחכה שיצוצו הגיבורים שלנו. נכון?
כן, בדיוק.
כדור אש.
אני בסדר. הכול טוב. אני בסדר.
הידד!
הצמד האמיץ שלנו,
איווי העזובה וליליאנה האדומה...
בוז!
יתמודדו מול אלברכט הטהור
והתליינית צמאת הדם.
מוכן, אלברכט? -את צוחקת?
את מדברת עם האלוף המכהן... אוי, ידעתי שאת...
תפסיקי, תפסיקי...
מה קורה? צריך לסיים את הקרב.
חטפתי מכות. זה לא כיף.
אתה צריך להשיב מלחמה, דיוויד. הם היריבים שלך.
אני מדבר על ג'ו. היא משחקת הרבה יותר מדי חזק.
יודעים מה?
עד כאן.
גמרתי לשחק איתה. אני נכנע.
אסור לך להיכנע. אור-נצח לא יכול להיגמר בכניעה.
ברנה בראון אומרת שבמצב שבו הפגיעות שלך
עומדת בדרך שלך לאושר, מותר לסרב.
מי?
רציני? גם אתה לא מכיר את ברנה בראון?
את מכירה את ברנה בראון? -לא.
פשוט לא ייאמן. יודעים מה?
זה מסביר המון. ואני אסתפק בזה.
זה מסביר המון. אני שולח לכם קישורים. אני שולח קישורים לכל הנוכחים.
וזהו.
האלוף המכהן נכנע. פעם זה היה כיף.
זה לא טוב, פופ. -תן לו שנייה לנוח.
נשכנע אותנו לסיים.
לא, כי אז הוא יילחם פצוע. זה יהפוך אותו לאנדרדוג.
אנשים יריעו לו כמו כאילו הוא קרי סטראג.
אין לך מושג מי זאת קרי סטראג.
אני לא רוצה לענות. אתה מתעצבן נורא. זה סרט?
מדליסטית הזהב האולימפית קרי סטראג הייתה... יודעת מה? לא חשוב.
זה לא חשוב. אנחנו...
צריכים למצוא נבל חדש.
יש לי רעיון.
בראד, אנחנו צריכים שתילחם.
איך אתה עושה את זה?
אתם כל כך צפויים.
אתה רק צריך לבוא ולסיים את התחרות.
לא, זה טיפשי ואני שונא את זה.
נכון שבעיניך היום הזה הוא סתם משחק פנטזיה שטותי,
אבל להם זה חשוב.
עברנו שנה קשה מאוד
ורצינו לתת לצוות יום כיף ביום הראשון אחרי החזרה לעבודה.
האנשים האלה התמודדו עם מצבים קשים והם לא הרימו ידיים.
הם עלו בצליעה בחזרה למזרן ונתנו כל מה שיש להם.
עכשיו הם רק צריכים לבצע נחיתה מושלמת. בדיוק כמו...
רודי. -פאק.
לא? -היא לא יודעת מי זאת קרי סטראג.
בסדר. אעשה את זה. -יש!
יש! תודה. -תודה.
בתנאי אחד.
אם אנצח, אתם מבטלים את אור-נצח לנצח.
מה דעתכם?
למה אתה כזה? -למה?
לא חיבקו אותך כשהיית ילד? -מה...
זה טיפשי, אני שונא את זה ואני רוצה שזה ייגמר. זה התנאי. מסכימים?
הידד. -הידד.
וכך נכנס לזירה מתחרה חדש,
סורר אפל ורשע שיצטרף לבת בריתו המנוולת.
שמו הוא...
בראד.
בראד מה?
בראד מהכספים.
בחייך, בנאדם. אל תהיה כזה זין.
תתייחס לזה ברצינות.
אני מתייחס לזה בכל הרצינות.
למדתי במכללה על מלגת סיף.
טוב.
וייפתח הקרב.
תמותי, לסבית. -בחייך, ג'ו.
כן, אנחנו גולשים למחוזות של פשעי שנאה.
"תמותי, כלבה"? -זה מיזוגיני.
פשוט "תמותי"?
מקובל עליי. -אין בעיה.
סבבה. תמותי!
ליליאנה.
חוצפנית.
תליינית?
את צריכה למות, ג'ו.
אני חייבת?
כן, את חייבת. -את צריכה למות, ג'ו.
בסדר.
מארה על ראשכם. שירבה ביש המזל בבתיכם
עד אשר יורידכם המוות לקבר אומלל,
ובו תיחנקו מאפר גוויות ילדיכם.
זה היה לא רע. -יופי של מוות.
היא המציאה את זה?
תודה. תודה לכולם.
זה כל כך כיף.
היה אדיר. -אני יודעת.
אני חושבת שננצח. אני באמת חושבת...
לא!
בראד, הרגת אותי?
נטרלתי אותך לגמרי. זו הרגשה טובה.
אתה כזה זין.
זה בסדר. זה טוב...
עלייך לנקום את מותי, ליליאנה.
לא אוכל לעשות את זה בלעדייך.
כן תוכלי.
קטן עלייך.
כאן יקום ויעלה הגיבור שלנו.
בסדר, בראד.
קדימה.
קדימה עכשיו. -כן.
לא. נו כבר.
קדימה, דיינה. -זה קורה.
קדימה, דיינה. -ליל מנוחה.
יש! יש!
עשית את זה!
כן. לכי להביא את החרב. -כן, תביאי אותה.
למדתי קורס בקשתות.
ליליאנה האדומה מתה.
המנצח הוא...
בראד מהכספים.
בראד ניצח?
כנראה לפעמים הרוע מנצח.
טוב, אם כך אני מניח שאור-נצח כבר לא קיים.
מלככם ומלכתכם כבר חתמו על כך. -רגע, מה?
החשיכה תמשול בארץ לעולם ועד
או כל קשקוש חנוני אחר שאתם רוצים להגיד.
זה המצב.
הוא משקר, נכון?
לא.
לעזאזל. -אני לא מאמינה שבראד ניצח.
אני כן, כי כל השנה הזאת הייתה פח זבל אחד ענק.
האימא של כל השנים המחורבנות.
דבר אחד יפה. גם זה לא יכול להיות לנו.
דבר אחד יפה.
זה לא מקרי שהשנה היחידה שבה הטורניר הזה נכשל
היא השנה הראשונה שאת מעורבת. -אז עכשיו אני אשמה?
לא יודע. אולי הארץ הזאת לא צריכה מלכה.
כל כך מתאים לך. -לא יודע.
אולי הממלכה צריכה...
רק רגע.
בראד עוד לא ניצח את כולם. אתה ואני עדיין יכולים להילחם.
לא, פופ, אמרתי לך כבר...
אני יודעת. אף אחד לא רוצה לראות את הבוסים מנצחים.
זה לא סיפור טוב, אבל זה הסיפור היחיד שיש לנו.
זה לא הגיוני.
בסיפור המלך לא מצליח לשלוף את החרב מהעץ.
מה? החרב בכלל לא חשובה.
רגע אחד, אתה בכלל לא מבין את הסיפור?
בטח שאני מבין את הסיפור. אני כתבתי אותו.
הקטנצ'יק מכסח את כולם כי הוא כזה קשוח.
ואז הוא שולף את החרב מהעץ ודוקר את החשיכה,
מה שמרסק אותה למיליארד חתיכות, משהו כזה.
מה פתאום. הסיפור הוא מטפורה לתקווה.
החשיכה היא ייאוש והדרך היחידה לנצח את הייאוש
היא להביא את האור.
והאור הוא תקווה.
טוב, בסדר. אז מה החרב אמורה להיות?
החרב לא רלוונטית.
אם כי, מהיכרותי איתך, היא בטח זין.
כן.
העניין הוא שאי אפשר לנצח את החשיכה באמצעות זין.
אני הייתי יכול. -שתוק!
אי אפשר לנצח את החשיכה באמצעות זין
או באמצעות מסיבה או טורניר מכור.
הדרך היחידה להביא את האור היא להאמין שאתה יכול.
זה עוד לא נגמר.
אור-נצח עדיין יכול להצליח.
רק צריך להאמין.
טוב. בואי נעשה את זה.
היכנע, בראד. אל תאלץ אותי להרוג אותך.
לא, לא, לא...
אני כבר לא בראד.
ואינכם יכולים להרוג אותי.
פאק.
כי אני אינני לוחם.
אני אפילו לא בן אנוש.
פאק.
אין לאן לברוח.
אין היכן להתחבא.
כי אני...
אני החשיכה עצמה.
אין טעם להילחם.
היכנע.
היכנע לחשיכה!
כדור אש.
לך!
לא.
הצלחת.
הצלחנו.
שיהיה, חנונים.
סוף סוף נגמר הלילה.
וזהו שחר של יום חדש.
הידד!
וכך גורשה החשיכה.
המלך והמלכה צהלו שמחו.
שכן אף שידעו הם שהחשיכה שוב תשוב,
ביום הזה, ביום יחיד ומיוחד זה,
היה אור.
תרגום כתוביות: גלית אקסלרד