А це «Елізіум».
Що скажете?
Він чудовий.
- Він упокорює. - Він ідеальний.
Правда? Я знав, що вам сподобається.
Я б використала його для позитивних змін у суспільстві.
Публічно.
Реабілітувалася б. І світові була б користь.
Користь була б тобі.
Можливості монетизації нескінченні.
Нас не зупинити.
Девіде, ми як католицькі священники в прокачаному фургончику з морозивом,
що зі швидкістю 300 км/год тікає від копів.
Я б так не сказав. Не кажи так.
- Я згодна. - Я ще нічого не пропонував.
Я вже найкраща програмістка свого покоління,
але, працюючи з Поппі,
можу стати найкращою програмісткою будь-якого покоління.
Це упокорює.
Не схоже, що ти упокорена. Ти себе чуєш?
Поппі повертається?
Так, повертається.
Я переконав її залишитися.
Бо я ефективний лідер.
Ти хитрістю вернув вагітну на роботу,
не пустивши до батька ненародженої дитини.
Вона сама схотіла.
Тоді ти нічого не зробив.
Хіба це ефективно?
Немає часу обговорювати деталі.
Головне, що Жак і Жан-Люк сьогодні прилітають з Монреаля.
Треба їх приголомшити.
- Це я можу. - Добре.
А ти як творець розкажи,
за що геймери люблять цю гру.
Для мене це честь.
Угу.
А ти, Рейчел, просто мовчи.
Саме так. Чудово. Я радий, що ми команда.
Я дезертирую.
Моя головна мета в житті – стати помічницею Жака і Жан-Люка.
Це моє найбільше прагнення й найпотаємніше бажання.
Я про це думала ночами й у вихідні,
готувала ґрунт кілька місяців,
а сьогодні пожну те, що посіяла.
Я тобі допоможу настільки, наскільки це допоможе мені.
А потім мені буде байдуже, житимеш ти чи помреш, Девіде.
Я згоден.
Команда «А» повертається!
- Що таке «Команда "А"»? - Я просив мовчати!
МІСТИЧНИЙ КВЕСТ
Упізнаю цей стук.
Упізнаю цей вигляд.
- У тебе скотч у волоссі? - Що тобі треба?
- Витягти? - Ні.
- Добре. - Я думала, ти звільнився.
Ти ж граєш у гольф з Джеком Ніколсоном.
З Джеком Ніклаусом.
Ніклаус – відомий гольфіст.
Ніколсон – відомий актор.
Хоч я зіграв би з обома.
Чому ти тут?
Ні. Питання в тому, чому ти тут?
Ти маєш летіти в Нідерланди.
Хтось має лишитися заради «Елізіуму».
Зовсім ні.
Ми обоє можемо піти,
і, чесно кажучи, так буде краще для всіх.
Не для «МК».
З ними все буде добре. Без нас їм буде навіть краще.
А доповнення?
Ми вклали в нього всю душу.
Ти не мусиш лишатися в «МК» й страждати,
працювати до смерті й ненавидіти мене за це.
А я не можу залишитися, бо сидіти за столом,
коли ліворуч немає тебе, – для мене це пекло.
І, якщо чесно, ти не скажеш так само?
Чому ти не можеш змінитися?
Хоч трохи.
Усі інші це роблять.
Кожна нормальна людина це робить.
Не знаю!
Я не сиджу в психотерапевта стільки, як усі інші!
Міленіали! Ви все зіпсували...
Слухай, я завжди намагаюся діяти правильно,
а виходить навпаки.
І я не знаю, чому не бачу цього, а всі інші бачать.
Ого.
Ієн Ґрімм хоч чогось не бачить.
Так.
Гаразд. Це було навіть смішно.
- Невже? - Так.
Ти взяла мою давню ідею
й використала проти мене, щоб послабити напругу.
Після мого пояснення стало не так смішно, але...
- Я дотепна. - Я так не казав.
Якщо ти сказала щось одне смішне, це не значить, що ти дотепна.
Але це важливо.
Ти зробила відеогру, ми посварилися,
а в кінці ти сказала щось смішне.
Цикл завершено.
Тебе тут ніщо не тримає.
А «Елізіум»?
- Хай гине? - Поппі.
Ти сказав, це наше найкраще творіння.
- Поппі! - Не можна кидати його...
Це лише відеогра.
Лише відеогра.
Тут ідеться про твоє життя.
Ти більше не мусиш бути машиною.
- Чорт. Добре. - Добре.
Чом ти раніше не був такий переконливий?
Тепер мені знову доведеться все пакувати.
Не треба, Девід розбереться.
Бери найважливіше – і вперед.
- Найважливіше. Добре. - Так.
- Ой-ой! - Чорт забирай.
Добре, почнемо з зубної щітки й ополіскувача,
а далі подивимось.
Господи.
Охорона подзвонить, коли Жак і Жан-Люк будуть на вході.
Команда «А» готова?
Ну ось.
Алло.
Вони тут. Так.
Вибачте, хто?
Добре, дякую.
Жак і Жан-Люк тут?
Ні, хтось на ім'я Жан-Жорж.
Що? Хто це? Їхній бос?
Ні, значно могутніша людина. Їхній помічник.
Стоп, що?
Їм настільки байдуже, що вони самі не приїхали?
Воно й не дивно.
Жак і Жан-Люк не спілкуються після роману.
У них був роман?
Ні. Жак спав з жінкою Жан-Люка.
Чи навпаки.
Складно збагнути заплутані стосунки братів.
Вони брати?
Зведені.
Жан-Жорж – посередник.
Вони роблять усе, що він каже.
Цілком йому довіряють.
Як його переконати випустити доповнення?
Слухайте мене. Відійди.
Добре.
У минулі пів року
я розвивала дружбу з ним,
- щоб відібрати в нього посаду. - Відібрати.
Ця дружба нам допоможе: я вкрадуся до нього в довіру,
щоб загнати ножа ще глибше.
І переконати про доповнення?
Га?
Так. Авжеж.
Він тут.
Бонжур!
Ні, тільки не зараз.
Я цілу ніч пила мерло й дивилася корейські драми, я не в гуморі.
Керол.
Послухай,
я знаю, що в тебе інтрижка з колегами.
Точніше – з тестувальниками.
Гадки не маю, про що ти.
Справді?
Ну, скажімо так, я стурбований
і думаю, тобі варто з кимось поговорити.
Не зі мною. З професіоналом.
Сам будь професіоналом і не пхай носа в чужі справи.
Кричиш на мене через особисте життя.
Краще б я була вдома, дивилася «Надзвичайну юристку У».
Її ніхто не розуміє. Як і мене.
Я не кричав.
Бонжур.
Жан-Жорж.
Джозефіна.
- Нарешті ми зустрілися. - Нарешті.
Нам сюди. Прошу.
Вважаєш, що це необхідна річ?
Лампа?
Це мій останній твір.
- О, круто. - Правда?
Що він означає?
Здогадайся.
Ну, лампа порожня й крихка.
Вона гарна, як... Як гарна оболонка.
Можливо, як...
Як гарненька бульбашка, яка ось-ось лусне.
Я не це мала на увазі.
Чи це?
Не слухай мене.
Я не вмію аналізувати мистецтво.
Але дитину я б до неї не підпускав,
бо розіб'є.
Усе гаразд?
- У тебе пологи? - Ні, в мене не поло...
- Нема. - Я щойно помив машину.
Не кричи!
- У мене не пологи. - Якщо треба прийняти пологи,
- я зможу. - Ієне, ти не прийматимеш пологи.
Просто я в паніці, бо це безумство.
Переїжджати в іншу країну, де я ні разу не була,
на третьому триместрі.
До хлопця, який, чесно кажучи,
не факт, що взагалі хоче дитину.
Тобто це ж готова катастрофа.
Поппі, він хороша людина.
І ви чудова пара.
- Я сам бачив. - Так.
Так, ми добре ладнаємо,
бо легко будувати стосунки, основані на...
На чому?
- На сексі. - Річ не в сексі.
- У сексі. - Як ти взагалі завагітніла?
Не знаю, як іще показати...
- Де тут Шторм, а де ти? - Бо ви обидва...
Я просто кажу, що на вигляд усе гарно,
але раптом я прилечу туди, а бульбашка лусне?
Ну, так.
Це можливо,
але варто ризикнути.
Бо яка альтернатива?
Ти залишишся тут, пробуючи виправити те, що виправити неможливо,
і ти це розумієш?
Думаю, ти маєш шанс з тим чоловіком, і...
Як я завжди кажу:
якщо є хоч проблиск надії
налагодити стосунки з тим, кого любиш,
хапайся за нього обома руками.
Ти ніколи так не казав.
Я постійно так кажу.
- Я постійно ка... - Ти постійно кажеш «проблиск»?
- Я постійно так кажу. - Не чула, щоб ти казав «проблиск».
Склади речення з цим словом.
Не те, що сказав зараз.
Є проблиск шансу, що ти пукнула
- хвилин 20 тому. - Не лише проблиск.
Я знав!
Це «Елізіум», наше найефектніше доповнення.
А містер Бріттлсбі зібрав не менш ефектну команду.
Так.
З нами Поппі Лі, віднедавна наша єдина креативна директорка.
З нами геній монетизації Бред.
Це Бред, любитель монет.
Не кажи так.
І його спільниця Рейчел.
Я не злочинниця. Я добра людина.
Угу.
Та її партнерка в житті, геніальна програмістка Дана.
Дана в студії!
Вибачте, мені передалася енергія Девіда.
Радий знайомству.
Хтось із них говорить французькою?
Вони англійською ледь говорять.
Цей чоловік – проноза.
Він шахрай.
Вона дитина.
А в неї синдром злісного обличчя.
А ще я був змушений підійматися по сходах,
бо від жінки в ліфті смерділо дешевим алкоголем.
Було б кумедно, якби це була п'єса Мольєра,
але це бізнес.
Монреаль стурбований.
Потрібні зміни.
Ми можемо допомогти одне одному. Ми ж друзі.
А друзі не намагаються підсидіти одне одного, правда?
Не вдавай дурну, Джозефіно.
Чоловік з вусами чудово виконує цю роль.
- Вибачте, що? - Він похвалив твої вуса.
Велике мерсі.
Доля цих людей у моїх руках.
І твоя теж.
Тук-тук.
- Привіт, Керол. - Ні. Геть звідси.
Я не терпітиму тут бійок і скандалів.
Те, що було, закінчилося.
Керол, будь ласка.
Ми більше не сваримося.
Ми закопали сокиру війни.
Вирішили, що наша дружба важливіша.
Ми хотіли перепросити за незручності.
Нам дуже шкода,
більше ми тебе не дійматимемо.
Прощавай.
- Назавжди. - Так.
Стривайте.
Знаєте, вибір робити необов'язково.
Я маю на увазі,
що Керол вистачить на всіх.
Добре.
Гаразд.
Ні.
- Стоп. - Вибач.
- Ти... - Я думав...
Ого.
Не можу сказати, що не думав про це.
Так.
Я теж.
Це лише сон.
Керол треба до психотерапевта.
Отже, я вирішив.
Мені треба їхати.
Подруго.
- Вилупок! - Постарайся не плакати, Джо.
Твоя ситуація й так трагічна.
Оревуар, люди.
- Так. Оревуар. - Бонжур.
Починається нова ера.
Нова ера? Це погано? Чую, погано.
Дивно. Він закриває доповнення?
Ні, він у захваті.
Він закриває гру?
Ні, він вірить у її тривалість.
Тобто він на нашому боці?
Ні.
Монреаль незадоволений управлінням.
Чорт. Я так і знав. Чорт.
Я приймав невдалі рішення.
Не брехатиму. Мабуть, я не на своєму місці.
Тебе не звільнять.
Просто дадуть нового помічника.
Так! Я повернувся, крихітко!
Добре. Чудово.
Помічника, так?
Франко-канадця чи що?
Мені треба знати, чи завантажувати Duolingo, вчити французьку...
Це я.
Мене понизили.
Ти моя нова помічниця?
Гаразд.
Я не в захваті, скажу чесно.
Але я згоден.
Хай це буде урок, бо тобі треба багато чого навчитися.
Я не твоя помічниця, Девіде, а голова «Манежу».
Не розумію. Хтось розуміє?
Ну...
Так, стоп.
Ти голова «Манежу»?
Джо, це величезне підвищення.
Так! Чому ти засмучена?
Моє покликання – бути помічницею.
Підтримувати, помагати,
бути людиною-каркасом для високопоставлених осіб.
А тепер я на керівній посаді
й не зможу допомагати Жаку і Жан-Люку.
Усе одно не розумію.
Тепер ви рівні.
- Рівні? - На папері – так.
Та через неймовірну популярність «Манежу»
на практиці в мене більше влади.
Тобто вона твій бос.
Не нагадуй!
- Я... - Ти зрозумів?
Ні.
СВИНЯ
Запізнюєшся.
Зупинився перекусити, товстунчику?
Я не полечу з тобою.
Дуже шкода.
Тоді компенсуєш мені в Ріо.
Голяка, звісно.
Я взагалі не полечу.
Я передумав. Серце підказало.
Відколи ти маєш серце?
З'явилася одна прибуткова нагода.
Перспективніша, ніж звичайний розбій і грабунок.
Щось оригінальніше, щось...
Креативніше?
З віком ти стала жорстока.
Такою мене й запам'ятай.
У мене щось для тебе є.
Покажи дані.
- Які дані? - Будь-які, Джейсоне!
Так краще.
ТЕРМІНАЛ 2
ТРАНСФЕР ДО АЕРОПОРТУ
Пам'ятаєш минулий раз тут?
Я зустрічав тебе, коли ти прилетіла працювати в «МК».
О, так.
То було 15 років тому.
То було 15 стилів бороди тому.
Твій другий смішний жарт.
Ти наприкінці стала дотепна.
Не стала. Просто ти вже за мною сумуєш.
Ну, я піду.
Так.
Можна тебе обійняти?
Прощавай, Ієне.
До побачення, Поп.
Чорт забирай!
- Що ти тут робиш? - Господа боже!
А ти що тут робиш?
Спершу ти скажи.
Я збираю речі, щоб піти.
Брешеш.
Ти не збираєш речі.
Ти працював, так?
- Ні, я не працював. - Невже?
Я отримала повідомлення від Version Control,
що хтось намагався зайти у твій комп'ютер,
не знаючи пароля.
Так я зрозуміла, що це ти.
Ненавиджу Version Control.
Так, я працював. Яка різниця?
Різниця є.
Це справжнє диво, от що.
Невелике питання.
Що ти збирався робити, після того як примудрився залогінитися?
Які в тебе були плани щодо «роботи»?
Я б щось надрукував.
- Щось надрукував? - Так.
Надрукую й по ходу розберуся.
Чому ти не сіла в літак?
Я сіла в літак. Так, сіла.
Літак був у повітрі, коли я отримала повідомлення від Version Control.
Мусила імітувати перейми, щоб літак розвернули.
А як приземлились і мені викликали швидку,
я така: «Не знаю, все припинилося.
Дитина залізла назад».
Я кинула бинт, щоб відволікти всіх, і втекла.
Мене точно внесли в якийсь список.
Ти сказала, що плід заліз назад?
- Так. - Тепер ти у всіх списках.
Не змінюй тему.
Ти сказав, для тебе це пекло.
Так і є!
Правда.
Тоді чому ти тут?
- Це важливо? - Мені важливо.
Чому ти тут?
Це доповнення – єдине, що в мене залишилося від тебе.
Я не міг сказати «прощавай».
Я думала, це лише відеогра.
Ну...
це не так.
Чому ти не сказав, що повернешся?
Я намагався дати тобі те, що ти хочеш.
Ти мені сказала, стоячи отам,
що хочеш бути від мене якнайдалі.
Саме так я й роблю.
І ти знав, що як скажеш мені, то я не сяду в літак.
Тому промовчав.
Нарешті ти вчинив правильно.
І не чекав похвали.
Поппі, чому ти повернулася?
Бо, як ти завжди кажеш:
якщо є хоч проблиск надії
налагодити стосунки з тим, кого любиш,
хапайся за нього обома руками.
Саме так я й кажу.
Не стискай так сильно.
- Я впісяюся. - Вибач.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк