In to je Elizij.
- Kakšen se vam zdi? - Čudovit je.
- Vzbuja ponižnost. - Popoln je.
Sem vedel, da vam bo všeč.
S to razširitvijo lahko izboljšam družbo.
Javno. Oprala si bom ime. Pomagala svetu.
Prej sebi.
Priložnosti za dobiček so neskončne. Neustavljivi bomo.
Kot katoliški duhovniki v navitem kombiju za sladoled,
- ki ga ne dohiti noben policaj. - Ne govori tako, prav?
- Sprejemam. - Ne poznaš še ponudbe.
V svoji generaciji sem že najboljša, če pa bom delala s Poppy,
bom postala najboljša programerka vseh generacij. To vzbuja ponižnost.
Zveni pa ne ponižno, veš.
- Poppy se vrača, ne? - Ja. Prepričal sem jo, naj ostane.
Res sem sposoben vodja.
Nosečnico si pretental, naj ne bo z otrokovim očetom?
- Hotela je ostati. - Torej ni povezano s sposobnostjo.
Nimam časa razpravljati o podrobnostih.
Danes iz Montreala prideta Jacques in Jean-Luc. Pomagaj mi ju navdušiti.
- Lahko. - Super.
Kreativcem razloži, zakaj bodo igričarji navdušeni.
S ponižnostjo.
Rachel, se lahko zanesem, da boš tiho?
Ja, takole. Krasno. Lepo, da se strinjamo.
Odhajam. Moj končni cilj je postati tajnica Jacquesa in Jean-Luca.
Uteleša moje največje hotenje in najtemnejšo željo.
Temelje sem zvečer in za vikende gradila več mesecev.
Danes bom požela, kar sem posejala.
Pomagala ti bom, kolikor bo to pomagalo meni.
Potem mi bo pa figo mar zate, David.
Meni je prav. Elita je spet v igri!
- Kaj to pomeni? - Molči, sem rekel.
- Zelo značilno trkanje. - Zelo značilen videz.
- Lepilni trak imaš v laseh. - Kaj bi rad?
- Naj ga odstranim? - Ne.
- Prav. - Nisi dal odpovedi?
Nisi na golfu z Jackom Nicholsonom?
Jackom Nicklausom. Jack Nicklaus je slaven golfist.
Jack Nicholson pa slaven igralec. Z obema bi igral.
- Zakaj si tukaj? - Ne. Vprašanje je, zakaj si tukaj ti.
- In ne na poti na Nizozemsko. - Eden mora ostati zaradi Elizija.
Ni res. Oba lahko odideva, in to bi bilo najboljše za vse.
- Ne za Mythic Quest. - Znašli se bodo. Brez naju jim bo bolje.
Pa razširitev?
Vanjo sva vložila dušo in srce.
Ne moreš ostati v MQ in biti nesrečna. Se zgarati do smrti in mi to zameriti.
Jaz pa ne morem ostati, ker bi bilo to, da bi bil tam
brez tebe ob strani, zame pravi pekel.
In ali ne bi rekla enako, če bi bila iskrena?
Zakaj se ne spremeniš?
Samo malo.
Vsi drugi se.
To zmore vsak normalen človek.
Ne vem!
Ne zapravljam toliko časa in denarja za psihoterapijo kot drugi.
Milenijci! Vse ste uničili.
Poslušaj, trudim se ravnati prav,
pa dosežem prav nasprotno.
Ne vem, zakaj to vidijo vsi drugi, jaz pa ne.
Končno nekaj, česar Ian Grimm ne more videti.
Okej.
To je bilo po svoje duhovito.
- Res? - Ja.
Motiv, ki sem ga oblikoval jaz,
si uporabila proti meni, da si omilila napetost.
Razlaga sicer oklesti duhovitost...
- Duhovita sem. - Ne.
Rekel sem, da si izrekla en dovtip. Zato še nisi duhovita.
A je pomemben. Ustvarila si videoigro, spričkala sva se,
potem pa si na koncu rekla nekaj duhovitega. To sklene krog.
In zato nimaš tu kaj več iskati.
- Pa Elizij? Naj kar umre? - Poppy.
- Rekel si, da je najino najboljše delo. - Poppy!
Samo videoigra je.
Tu pa gre za tvoje življenje.
Ni ti več treba biti stroj.
- Drek. V redu. - Prav.
Nisi mogel biti prej tako prepričljiv? Vse moram spet spakirati.
Ni treba. Bo že David uredil. Samo najnujnejše vzemi.
- Najnujnejše. Prav. - Ja.
- Prekleto! - Zaboga!
Za začetek zobno ščetko in ustno vodico.
Zaboga.
Varnostnik bo sporočil, ko bosta Jacques in Jean-Luc tu. Pripravljeni?
Pa dajmo.
Pozdravljeni.
Ja, tu so.
Oprostite, kdo?
V redu. Hvala.
- Sta Jacques in Jean-Luc tukaj? - Ne. Neki Jean-Georges.
Kaj? Kdo je? Njun šef?
Ne. Veliko vplivnejši je. Njun tajnik.
Čakaj, kaj? Ni se jima zdelo vredno priti?
To ne preseneča. Od afere ne govorita.
- Afero sta imela? - Ne. Jacques je spal z Jean-Lucovo ženo.
Ali obratno.
Vedno zamešam. Z brati je cirkus.
- Brata sta? - Polbrata.
Jean-Georges je posrednik. V vsem ga ubogata. Slepo mu zaupata.
Kako bomo njega prepričali za razširitev?
- Bom jaz vodila. Umakni se. - V redu.
Zadnje pol leta sem prijateljevala z njim...
Da bi mu speljala službo.
To prijateljstvo nam lahko koristi. Pridobljeno zaupanje
pa mi omogoča nož zasaditi še globlje.
- In prepričala ga boš za razširitev, ne? - A? O ja. Seveda.
Tu je.
Bonjour!
Ne. Ta hip ne zmorem.
Vso noč sem cukala merlot in gledala korejske drame.
Carol. Carol.
Poslušaj,
vem, kaj se dogaja s tabo. Izkoriščaš vire podjetja.
Testerja, če sem natančen.
Res nimam pojma, o čem govoriš.
Aja? Reciva le, da sem zaskrbljen.
Z nekom bi se morala pogovoriti. Ne z mano. S profesionalcem.
Še ti bodi profesionalen in se brigaj zase.
Ne vpij name! Mar bi ostala doma in gledala avtistično odvetnico.
- Nerazumljena je, tako kot jaz. - Nisem vpil.
Bonjour.
Jean-Georges.
Josephine.
- Končno se spoznava. - Ja.
Pridi, ni daleč.
To je nujna prtljaga?
- Lučka? - Moja najnovejša umetnina.
- O, kul. - Res je, ne?
Kaj predstavlja?
Ugani.
Prazna in krhka je.
Lepa je. Kot lepa lupina.
Mogoče kot srčkan mehurček, ki lahko vsak hip poči.
Nisem imela tega v mislih.
Ali pač?
Stara, ne poslušaj me. Ne znam analizirati umetnosti.
Ampak otrokom ne bi dovolil blizu, razbili bi jo.
Si v redu?
- Boš rodila? - Ne, ne bom.
Avto je sveže opran.
- Ne vpij name! Ne rojevam! - Če bi moral pomagati,
- bi zmogel. - Ne boš porodničar.
Samo... Paničarim, ker je to noro, prav?
Selim se v državo, v kateri še nisem bila.
V tretjem trimesečju.
Da bom s svojim fantom, za katerega nisem prepričana, da sploh hoče otroka.
To je recept za katastrofo, ne?
Poppy, Grom je super.
- In zelo dobro se ujemata. Videl sem. - Ja.
Že, razumeva se,
ampak zveza se zlahka obnese, ko gre samo za...
Kaj?
- Za seks. - Seks ni tak!
- Pa je! - Kako si tako zanosila?
Ne vem, kako naj ti drugače pokažem.
- Katera je Grom? - Ker oba...
Pravim le, da se zdi navzven pravljično, ampak...
Kaj če pridem tja in balonček poči?
No, ja.
To se lahko zgodi, ampak moraš tvegati.
Kaj ti pa preostane?
Da ostaneš tukaj in poskušaš popraviti nepopravljivo?
In veš, da je tako?
Z njim imaš dobre možnosti in...
Kot rad rečem,
če obstaja kanček upanja,
da se ti bo s pravo ljubeznijo izšlo, pograbi priložnost z obema rokama.
- Tega nisi rekel niti enkrat. - Ves čas to govorim.
- Ves čas... - Omenjaš kanček?
- Ja. - Tega te še nisem slišala reči.
Uporabi v stavku.
Pa ne v istem.
Obstaja kanček verjetnosti, da si prdnila
- pred 20 min... - Več kot kanček.
Vedel sem!
To je Elizij, naša najvznemirljivejša razširitev.
G. Brittlesbee je zbral enako vznemirljivo ekipo.
Ja. Voz bo vlekla naprej Poppy Li, genialna kreativna direktorica.
Brad je mojster monetizacije.
- Brad, denar ima rad. - Ne počni tega.
- Njegova partnerka v zločinu Rachel. - Nisem zločinka.
Pa njena partnerka in genialna programerka Dana.
Dana obvlada! Oprostite. Davidova energija je nalezljiva.
Me veseli.
- Ali kateri govori francosko? - Še angleško komaj.
Ta moški je podlasica.
On je barabin.
Ona je otročja.
Ta pa z mimiko izraža napačna čustva.
In moral sem po stopnicah, ker je ženska v dvigalu zaudarjala po cenenem vinu.
Kot Molièrova igra bi bilo zabavno, ampak to je posel.
Montreal je zaskrbljen. Uvesti moramo spremembe.
Lahko si pomagava. Navsezadnje sva prijatelja.
Prijatelji ne kradejo službe drug drugemu, ne?
Ne delaj se neumne, Josephine.
To vlogo že zaseda moški z brki.
- Prosim? - Tvoje brke je pohvalil.
Merci najlepše.
Njihova usoda je v mojih rokah.
In tvoja tudi.
Tok, tok.
- Živjo, Carol. - Ne. Ven.
Tu ne bosta zganjala kravala.
Karkoli smo že imeli, je tega konec.
Carol, prosim. Nisva več jezna drug na drugega.
Zakopala sva bojno sekiro. Prijateljstvo je preveč pomembno.
Hotela sva se samo opravičiti za povzročene težave.
Nič, zelo nama je žal in ne bova ti več težila.
Zbogom.
- Za vedno. - Ja.
Počakajta.
Vesta, ni treba, da izbiramo med enim in drugim.
Reči hočem,
da je Carol dovolj za vse.
V redu.
Okej.
Ne.
- Nehaj. - Oprosti.
Mislil sem...
Priznam, pomislil sem na to.
Ja.
Jaz tudi.
Samo sanjala sem.
Carol potrebuje terapijo.
Odločil sem se.
Iti moram. Draga prijateljica.
- Prasec! - Zadrži solze, Jo.
Tvoj položaj je že brez tega dovolj tragičen.
Au revoir.
- Ja. Au revoir. - Bonjour.
Začenja se nova doba.
- Nova doba? Zlovešče. - Čudno je bilo. Je ukinil razširitev?
Ne, všeč mu je bila.
- Ukinja igro? - Ne, verjame v njeno dolgoživost.
- Torej se z vsem strinja? - Ne. Montreal ni zadovoljen z vodenjem.
Pizda! Vedel sem.
Slabo sem se odločal.
Ne bom lagal. Mogoče nisem pravi za ta položaj.
Niso te odpustili. Samo novo pomoč boš dobil.
To! Nazaj sem, srči.
V redu. Super. Pomagala mi boš. Pri kanadski francoščini?
Lahko naložim Duolingo ali se naučim francosko.
Jaz sem.
Nazadovala sem.
Moja pomočnica si? V redu.
Ni mi všeč, če sem iskren. Ampak bom sprejel.
To bo učna priložnost. Veliko se moraš naučiti.
Ne tvoja pomočnica, David. Vodja Playpena.
Ne razumem. Ali kdo razume?
No...
Počakaj.
Vodja Playpena si?
Jo, to je veliko napredovanje.
Ja! Zakaj si tako žalostna?
Moj poslanstvo je, da sem tajnica. Da podpiram, pomagam,
sem človeški oder, ki podpira vplivne.
Kot vodja pa ne bom mogla pomagati Jacquesu in Jean-Lucu.
- Še vedno sem zmeden. - Enakovredna sta.
- Enakovredna? - Na papirju.
Ampak ker je Playpen tako priljubljen, imam v resnici več moči.
- Tvoja šefinja je. - Ne vtiraj soli v rano!
- Štekaš? - Ne.
SVINJA
Zamujaš. Si se ustavil na prigrizku, bajsi?
- Ne bom se ti pridružil. - Škoda.
V Riu se mi boš moral oddolžiti.
Gol, seveda.
Ne, sploh se ti ne bom pridružil.
Srce me vleče drugam.
Od kdaj pa imaš srce?
Pokazala se je donosna priložnost.
Veliko obetavnejša od žeparjenja.
Izvirnejša in...
Ustvarjalnejša?
Z leti si postala okrutna.
Take se me spominjaj.
Tudi jaz imam nekaj zate.
Naloži podatke.
- Katere? - Katerekoli, Jason!
To je že bolje.
Nazadnje sva bila tu,
ko si prišla delat v MQ.
- Pa res. - To je bilo pred petnajstimi leti.
Pred petnajstimi stili dlak na obrazu.
Tvoj drugi dovtip.
- Zakaj si na koncu tako duhovita? - Nisem. Samo pogrešaš me že.
No... Šla bom.
Ja.
Te lahko objamem?
Adijo, Ian.
Adijo, Pop.
Prekleto.
- Kaj počneš tu? - Jezus!
- Kaj tu počneš ti? - Najprej ti.
Samo pospravljam svoje stvari, da bom lahko šel.
Lažeš.
Ti ne pospravljaš.
Delati si poskušal, ne?
- Ne. Nisem delal. - Res ne?
Version Control mi je sporočil,
da bi se nekdo rad prijavil na moje računalnike, pa ne pozna gesla.
Tako sem vedela, da si ti.
Sovražim Version Control. Prav, delal sem. Ni pomembno.
Pa je.
Frdamani čudež je.
Na kratko povej.
Kaj si nameraval početi, ko bi se ti uspelo prijaviti?
Kakšne načrte si imel za svoje "delo"?
Nekaj sem hotel natipkati.
- Natipkati? - Ja.
In potem bi razmislil.
- Zakaj nisi šla na letalo? - O, saj sem šla.
Ko me je Version Control opozoril, je že bilo v zraku.
Hliniti sem morala porodne krče, da so ga obrnili.
Po pristanku so poklicali rešilca. Rekla sem, da so se kar nehali.
Da je šel nazaj.
Zamotila sem jih z gazo in pobegnila.
Gotovo sem na kakšnem seznamu.
Rekla si, da je plod zlezel nazaj?
- Ja. - Na vseh seznamih si.
Ne spreminjaj teme. Rekel si, da je to zate pekel.
Saj je!
Je.
Zakaj si potem tu?
- Ni vseeno? - Meni ni. Zakaj si tu?
Razširitev je edino, kar mi je ostalo od tebe.
Nisem se mogel posloviti.
Saj je samo videoigra.
Hja...
Ni.
Zakaj mi nisi povedal, da se vračaš?
Poskušal sem ti dati, kar hočeš.
Tamle si mi rekla,
da hočeš kar največjo distanco med nama.
To poskušam narediti.
In vedel si, da ne bi šla na letalo, če bi mi povedal.
Zato si zadržal zase.
Končno si nekaj naredil prav.
In nisi si hotel pripisati zaslug.
Poppy, zakaj si se ti vrnila?
Ker, kot vedno praviš...
Če obstaja kanček upanja,
da se bo s pravo ljubeznijo obneslo,
moraš to pograbiti z obema rokama.
To absolutno govorim.
- Ne stiskaj me tako močno. Ušlo mi bo. - Oprosti.
Prevedla: Polona Mertelj