Og det er Elysion.
Hva syns du?
Den er vakker.
- Man blir ydmyk. - Den er perfekt.
Jeg visste du ville like den.
Med utvidelsen kan jeg skape positive sosiale endringer.
Offentlig. Reparere imaget mitt. Gjøre noe bra for verden.
Du gjør noe bra for deg selv.
Mulighetene til å tjene penger er endeløse. Det blir umulig å stoppe oss.
David, vi blir som katolske prester i en rå isbil som kan kjøre fra politiet.
Jeg ville ikke sagt det. Ikke si det.
- Jeg takker ja. - Har ikke tilbudt noe.
Jeg er min generasjons beste programmerer,
men ved å jobbe med Poppy kan jeg bli tidenes beste programmerer.
- Det gjør meg ydmyk. - Høres ikke ydmykt ut. Hører du deg selv?
- Poppy kommer vel tilbake? - Ja.
Jeg overtalte henne. Et eksempel på mitt effektive lederskap.
Du lurte en gravid kvinne til å være her, og ikke med faren til sitt ufødte barn.
- Hun ønsket å bli. - Da gjorde du ingenting.
- Hvordan er det effektivt? - Jeg har ikke tid til detaljene.
Jacques og Jean-Luc ankommer fra Montreal i dag, så du må imponere dem.
- Det kan jeg. - Flott.
Du må fortelle hvorfor gamere vil elske den.
- Det gjør meg ydmyk. - Og Rachel, kan du la være å snakke?
Akkurat slik. Flott. Bra at alle er om bord.
Jeg forlater skipet. Målet mitt er å bli Jacques og Jean-Lucs assistent.
Det er min største lengsel og mitt mørkeste ønske.
Jeg har lagt grunnlaget i flere måneder, og i dag skal jeg høste det jeg har sådd.
Jeg skal hjelpe deg like langt som det hjelper meg.
Etter det bryr jeg meg ikke om du lever eller dør, David.
Jeg tar det. A-teamet er i gang igjen!
- Hva er A-teamet? - Ikke snakk.
- For en karakteristisk banking. - For en karakteristisk stil.
- Har du teip i håret? - Hva er poenget ditt?
- Skal jeg fjerne den? - Nei.
- Ok. - Du sa opp.
Skal du ikke spille golf med Jack Nicholson?
Jack Nicklaus er den berømte golferen. Jack Nicholson er skuespilleren.
Jeg vil spille med begge.
Hvorfor er du her?
Nei. Spørsmålet er hvorfor er du her? Skal ikke du være på vei til Nederland?
- En av oss må bli værende for Elysion. - Nei. Vi kan begge dra,
og det er det beste for bokstavelig talt alle.
- Ikke for Mythic Quest. - De vil ha det bedre uten oss.
Hva med utvidelsespakken? Den som vi la hele vår sjel i å lage.
Du kan ikke bli hos MQ og være ulykkelig, jobbe livet av deg og hate meg for det.
Og jeg kan ikke bli fordi tanken på å sitte ved bordet
og ikke se deg til venstre for meg, er min virkelige versjon av helvete.
Hvis du er ærlig, ville du ikke sagt det samme?
Hvorfor kan du ikke bare forandre deg?
Bare lite grann?
Alle andre gjør det. Alle normale personer kan gjøre det.
Jeg vet ikke! Jeg tilbringer ikke like mye tid i terapi som resten av dere.
Millenniumsgenerasjonen! Dere ødela...
Jeg prøver stadig å gjøre det rette, og det viser seg å være det motsatte.
Jeg vet ikke hvorfor jeg er den eneste som ikke kan se det.
Oi.
Endelig noe Ian Grimm ikke kan se.
Ok.
- Ok. Det var faktisk litt morsomt. - Var det det?
Du brukte et etablert motiv i et dramatisk øyeblikk for å lette stemningen.
Mindre morsomt når jeg må forklare det...
- Jeg er morsom. - Jeg sa ikke det.
Jeg sa at du gjorde én morsom ting. Det gjør deg ikke morsom.
Men det er viktig. Du lagde videospillet, vi hadde vår greie,
og helt til slutt sa du noe morsomt.
Ringen er sluttet. Det betyr at det ikke er noe mer for deg her.
- Skal vi bare la Elysion dø? - Poppy.
- Du sa det var det beste vi har laget. - Poppy. Poppy!
Det er bare et videospill.
Vi snakker om livet ditt.
Du trenger ikke å være maskinen lenger.
- Fy søren. Ok. - Ok.
Hvorfor var du ikke så overtalende før? Nå må jeg pakke alt igjen.
David tar seg av det. Ta med det viktigste, så drar vi.
- Det viktigste. Ok. - Ja.
- Å gud! - Fy faen!
La oss begynne med en tannbørste og munnskyll, så tar vi det derfra.
Herregud.
Vakten ringer når Jacques og Jean-Luc er her. Er A-teamet klart?
Nå skjer det.
Hallo.
De er her. Ja.
Unnskyld, hvem?
Ok. Takk.
- Er Jacques og Jean-Luc her? - Nei, en Jean-Georges.
Hva? Hvem er han? Sjefen deres?
Nei. Mye mektigere. Assistenten deres.
Vent, hva? Så de bryr seg ikke nok til å komme selv?
Ikke overraskende. Jacques og Jean-Luc er knapt på talefot etter affæren.
- Hadde de en affære? - Nei. Jacques lå med Jean-Lucs kone.
Eller omvendt. Vanskelig å holde styr. Det blir rotete med brødre.
- Er de brødre? - Stebrødre. Jean-Georges er mekleren.
De gjør hva enn han sier. De stoler blindt på ham.
- Hvordan få ham til å støtte utvidelsen? - Jeg tar over. Flytt deg.
Ok.
I et halvt år har jeg blitt venn med ham for å overta jobben hans.
Jeg kan bruke vennskapet til vår fordel, så dolken når enda dypere.
- Og overtale ham om utvidelsespakken? - Hæ? Å, ja. Greit.
Han er her.
Bonjour!
Nei. Jeg kan ikke akkurat nå.
Jeg fråtset i Merlot og K-drama hele natten.
Carol.
Hør her. Jeg vet hva som foregår med deg. At du dypper pennen i selskapets blekk.
- Testernes blekk, for å være konkret. - Jeg aner ikke hva du snakker om.
Jaså?
La oss bare si at jeg er bekymret, og jeg syns du burde snakke med noen.
Ikke meg. En profesjonell.
Vær profesjonell og pass dine egne saker. Kjefter på meg om kjærlighetslivet mitt.
Skulle ønske jeg så på Extraordinary Attorney Woo.
Hun er også misforstått.
Kjeftet ikke.
Bonjour.
Jean-Georges.
Josephine.
- Endelig møtes vi. - Endelig.
Rett her borte. Følg meg.
Ser du på det som en viktig gjenstand?
- En lampe? - Det er mitt siste kunstverk.
- Å, kult. - Ikke sant?
Hva betyr det?
Gjett.
Vel, det er tomt og skjørt. Det er vakkert, som et vakkert skall.
Kanskje som en søt boble som når som helst kan sprekke.
Det var ikke det jeg gikk for.
Eller?
Ikke hør på meg. Jeg er elendig på å analysere kunst.
Men jeg ville holdt det unna barn. De vil knuse det.
Går det bra?
- Føder du? For bilen er nyvasket. - Nei, jeg føder ikke...
- Ikke rop! Jeg føder ikke! - Hvis jeg må hjelpe til,
- så kan jeg det. - Ian, du skal ikke det.
Jeg bare har et øyeblikk, fordi dette er sinnssykt, ikke sant?
Ikke sant? Å flytte til et land jeg aldri har vært i før,
i mitt tredje trimester.
For å være med typen min, som jeg ikke engang vet om vil ha barnet.
Det er nødt til å gå galt, ikke sant?
Den fyren er flott, Poppy. Og dere passer veldig godt sammen.
- Jeg har sett det. - Ja.
Vi kommer overens, men det er lett å få et forhold til å funke når alt handler om...
Hva?
- Sex. - Det er ikke sex.
- Det er sex. Hvordan kan man ellers vise... - Hvordan ble du gravid slik?
- Hvem er Storm? - For begge...
Jeg bare sier at det riktignok ser pent ut fra utsiden,
men hva om jeg kommer dit og boblen sprekker?
Vel, ja. Det kan skje.
Men du må ta en sjanse, ikke sant? Hva er alternativet?
At du blir her og prøver å reparere noe som aldri kan repareres,
og du vet det?
Jeg tror du har en sjanse med ham, og... Det er som jeg alltid sier.
Hvis det finnes et glimt av håp om at du kan få det til å funke med en du elsker,
må du gripe det med begge hender.
Du har aldri sagt det.
- Jeg sier det stadig vekk. - Sier du stadig ordet "glimt"?
- Ja, hele tiden. - Jeg har aldri hørt deg si "glimt".
Bruk det i en setning.
Ikke den du nettopp sa.
Det er et glimt av en mulighet for at du prompet
- for 20 minutter... Jeg visste det! - Mer enn et glimt.
Det er Elysion, vår mest spennende utvidelsespakke.
Mr. Brittlesbee har satt sammen et like spennende team.
Ja. Vi har geniet Poppy Li, vår eneste kreative leder fra nå av.
Vi har salgsfenomenet Brad. Brad er navnet, penger er spillet.
Ikke gjør det.
- Med sin forbryterpartner, Rachel. - Jeg er en god person.
Og hennes livspartner og programmeringsgeni, Dana.
Dana er i huset!
- Unnskyld. Davids energi påvirker meg. - Hyggelig å møte dere.
Kan noen av dem fransk?
De kan knapt nok engelsk.
Den mannen er en rotte.
Han er en slyngel.
Hun er et barn.
Og hun der ser konstant sint ut.
Og jeg måtte ta trappen fordi kvinnen i heisen stinket av billig alkohol.
Det hadde vært morsomt i et stykke av Molière, men dette er en bedrift.
Montreal er bekymret. Det må skje en endring.
Vi kan hjelpe hverandre. Vi er jo venner.
En venn prøver ikke å stjele den andre vennens jobb, eller hva?
Ikke spill dum, Josephine. Mannen med barten fyller den rollen alt.
- Hva? - Han komplimenterte barten din.
Merci skal du ha.
Disse folkenes skjebne er i mine hender. Din også.
Bank, bank.
- Hei. Carol. - Nei. Kom dere ut.
Dere kan ikke krangle og lage scener her. Det som skjedde, er over.
Carol, vær så snill. Vi er ikke sinte på hverandre lenger.
Vi begravde stridsøksen. Vennskapet vårt er for viktig.
Vi ville bare si unnskyld for alle problemene vi skapte.
Vi er lei for det, og vi skal ikke plage deg fra nå av.
Farvel.
- For alltid. - Ja.
Vent.
Dette trenger ikke å være en enten-eller-situasjon.
Jeg sier at det er mer enn nok av Carol til alle.
Ok.
Nei.
- Stopp. - Unnskyld.
- Du... - Jeg trodde...
Oi.
- Jeg må innrømme at jeg har tenkt på det. - Ja.
Jeg også.
Det var bare en drøm.
Carol trenger terapi.
Så jeg har gjort mitt valg.
Jeg må komme meg av gårde.
Min kjære venn.
- Drittsekk! - Prøv å la være å gråte, Jo.
Situasjonen din er tragisk nok som den er.
Au revoir, alle sammen.
- Au revoir. - Bonjour.
En ny æra begynner.
Ny æra? Det høres ille ut.
- Dreper han utvidelsespakken? - Nei, han elsket den.
- Dreper han spillet? - Nei, han tror på dets lange levetid.
Så han støtter oss helt?
Nei. Montreal er misfornøyd med ledelsen.
Faen! Jeg visste det. Faen!
Jeg har gjort noen dårlige valg. Jeg er kanskje ikke god i denne jobben.
De sparker deg ikke. De vil få inn en til å assistere deg.
Ja! Jeg er tilbake!
Ok. Flott.
Assistere meg, ja.
Fransk-kanadier? Må bare vite om jeg må laste ned Duolingo, lære meg fransk...
Det er meg.
- Jeg ble degradert. - Så du er assistenten min? Ok.
Jeg elsker det ikke, men jeg gjør det.
Tar det som en mulighet til å undervise. Du har mye å lære.
Ikke som assistenten din. Som leder for Playpen.
- Er det noen som skjønner dette? - Vel...
Ok, vent. Er du leder for Playpen nå?
Jo, det er en enorm forfremmelse.
- Ja! Hvorfor er du så trist? - Mitt kall i livet er å være assistent.
Å støtte, å hjelpe, å være et stillas som holder de mektige oppe.
Som leder får jeg aldri muligheten til å assistere Jacques og Jean-Luc.
- Fortsatt forvirret. - Dere er jevnbyrdige nå.
- Er vi jevnbyrdige? - I teorien, ja.
Men grunnet Playpens enorme popularitet har jeg i praksis mer makt.
- Så hun er sjefen din. - Du trenger ikke å gni det inn!
- Skjønner du det? - Nei.
Du er sen.
Stoppet du for å få deg en matbit, feiten?
Jeg kommer ikke.
Så synd.
Du må gjøre det godt igjen i Rio.
Naken, selvfølgelig.
Jeg kommer ikke i det hele tatt.
Jeg ransaket hjertet mitt og ombestemte meg.
- Når fikk du et hjerte? - En lukrativ mulighet har dukket opp.
Noe langt mer lovende enn bare å stjele. Dette er noe mer originalt, mer...
Kreativt?
Du har blitt slem med alderen.
Se på det som et minne av meg.
Jeg har noe til deg også.
Vis meg dataene.
- Hvilke data? - Hvilke som helst, Jason!
Det var bedre.
Husker du sist vi var her? Jeg hentet deg da du begynte hos MQ.
Å, ja.
Ja. Det er 15 år siden.
Det er 15 ansiktshår-stiler siden.
Andre morsomme tingen du har sagt. Hvorfor er du så morsom til slutt?
Jeg er ikke det. Du bare savner meg alt.
Vel, jeg får dra.
Ja.
Kan jeg gi deg en klem?
Farvel, Ian.
Farvel, Pop.
Pokker.
- Hvorfor er du her? - Herregud!
- Hvorfor er du her? - Svar meg først.
Jeg bare pakker sakene så jeg kan dra.
Løgn.
Du pakker ikke.
Du prøvde å jobbe.
- Nei, jeg jobbet ikke. - Jaså?
Versjonskontroll advarte om at noen prøvde å logge seg inn på PC-ene dine,
men de kunne ikke passordet. Da visste jeg at det var deg.
Jeg hater versjonskontroll. Så jeg jobbet. Ingen stor sak.
Det er en stor sak.
Det er et jævla mirakel, faktisk. Raskt oppfølgingsspørsmål.
Hva skulle du gjøre når du fant ut hvordan du logget deg inn?
Hva var planen din for hvordan du skulle "jobbe"?
Jeg skulle skrive noe.
- Skrive noe? - Ja.
Skrive noe og finne ut av det. Hvorfor gikk du ikke om bord i flyet?
Jeg gikk om bord i flyet. Ja.
Flyet var i lufta da jeg fikk advarselen fra versjonskontroll.
Jeg måtte late som om fødselen begynte så de skulle snu det jævla flyet.
Da vi landet og de ringte ambulansen, sa jeg: "Det bare stoppet.
Det krøp opp igjen." Jeg kastet gasbind som en avledning og stakk av.
Jeg er på en slags liste nå.
Sa du at fosteret krøp inn i deg igjen?
- Ja. - Du er på alle lister.
Ikke bytt tema. Du sa at dette er din versjon av helvete.
Det er det!
Det er det.
Så hvorfor er du her?
- Har det noe å si? - Ja, for meg. Hvorfor er du her?
Denne utvidelsespakken er det eneste jeg har igjen av deg.
Og jeg kunne ikke ta farvel.
Trodde det bare var et videospill.
Ja, vel...
...det er det ikke.
Hvorfor sa du ikke at du skulle komme tilbake?
Jeg prøvde å gi deg det du vil ha.
Du sa til meg, rett der ute,
at du ville legge så stor avstand mellom oss som mulig.
Så det er det jeg prøver å gjøre.
Og hvis du fortalte meg det, så ville jeg ikke gå om bord.
Så du holdt det for deg selv.
Du gjorde endelig det rette.
Og du ville ikke ha æren.
Poppy, hvorfor kom du tilbake?
Fordi det er som du alltid sier.
Hvis det finnes et glimt av håp om at du kan få det til å funke med en du elsker...
...må du gripe det med begge hender.
Jeg sier alltid det.
- Ikke så hardt. Jeg kommer til å tisse. - Unnskyld.
Tekst: Espen Stokka