És ez az Elízium.
Mit gondolsz?
Gyönyörű.
- Megrendítő. - Tökéletes.
Ugye? Tudtam, hogy tetszeni fog.
A kiegészítővel pozitív társadalmi változást érhetnék el.
A nyilvánosság előtt.
Rendbe jön a hírnevem. Jót teszek a világnak.
Úgy hangzik, magadnak teszel jót.
A profitszerzési lehetőségek végtelenek. Megállíthatatlanok leszünk.
Olyanok leszünk, mint a katolikus papok egy felturbózott fagyiskocsiban,
ami 320-szal száguld, és lehagyja a zsarukat.
Ezt nem mondanám. Vagyis ne mondd ezt!
- Elfogadom. - Még nem ajánlottam semmit.
Már most én vagyok a generációm legjobb kódolója,
de ha Poppy mellett dolgozom,
akkor én lehetek minden generáció legjobb kódolója.
Ez szerénnyé tesz.
Csakhogy ez nem hangzik szerényen. Hallod te magad?
Poppy visszajön, ugye?
Igen, vissza.
Meggyőztem, hogy maradjon. Újabb példa a hatékony vezetésemre.
Munkára bírtál egy terhes nőt,
a születendő gyermeke apjával töltött idő helyett.
Nem. Ő akarta.
Akkor meg nem tettél semmit.
Ez mitől hatékony?
Nézd, nincs időm arra, hogy mindenről beszámoljak!
A lényeg az, hogy Jacques és Jean-Luc ma érkeznek Montrealból.
Segíts elkápráztatni őket!
- Az menni fog. - Csúcs.
Magasztald a kreatívokat,
mondd el, miért nyerő a cucc!
Szerény örömmel.
Aha.
És Rachel, ugye hallgatni fogsz?
Igen, pont így! Oké. Remek. Nos, örülök, hogy mindenki benne van.
Lelépek innen.
A végső életcélom az, hogy Jacques és Jean-Luc asszisztense legyek.
Ez a legnagyobb vágyam és a legsötétebb kívánságom.
Éjszakánként és hétvégéken is.
Hónapok óta készülök erre,
és ma learatom, amit elvetettem.
Én csakis addig segítek neked, ameddig nekem hasznom van belőle.
Utána nem érdekel, hogy élsz-e vagy halsz, David.
Elfogadom.
Az A csapat újra akcióban!
- Bocs, mi az az A csapat? - Mondtam, hallgass!
Milyen jellemző kopogás!
Milyen jellemző külső!
- Ragasztószalag van a hajadban? - Mit akarsz?
- Kivegyem? - Ne!
- Oké. - Azt hittem, felmondtál.
Nem Jack Nicholsonnal kéne golfoznod?
Jack Nicklaus.
Nicklaus a híres golfozó.
Nicholson a híres színész.
Bár mindkettővel játszanék.
Miért vagy itt?
Nem. A kérdés az, hogy te miért vagy itt.
Nem kéne már úton lenned Hollandiába?
Egyikünknek maradnia kell az Elízium miatt.
Nem kell.
Mindketten mehetünk,
és őszintén szólva ez a legjobb mindenkinek.
Az LK- nak nem.
Meglesznek. Sőt, jobban is járnak nélkülünk.
Mi van a kiegészítővel? Hm?
Azzal, amelyikbe a lelkünket is beletettük.
Nem maradhatsz az LK-nál, hogy szerencsétlen legyél,
halálra dolgozd magad, és rühellj érte.
Én meg azért nem maradhatok, mert a gondolat, hogy ülök az asztalomnál,
és ha balra nézek, te nem vagy ott, az nekem maga a pokol.
És ha őszinte lennél, te nem ugyanezt mondanád?
Miért nem tudsz megváltozni?
Csak egy kicsit.
Mindenki más változik.
Minden normális ember képes rá.
Nem tudom!
Nem töltök annyi időt terápián, mint ti, kibaszott többiek!
Millenniumiak! Tönkretettétek...
Nézd, én mindig próbálok helyesen cselekedni,
de mindig konkrétan az ellenkezője sül ki belőle!
És nem tudom, én miért nem látom, miközben mindenki más igen.
Azta!
Végre valami, amit Ian Grimm nem lát.
Oké.
Oké. Ez egész vicces volt.
- Igen? - Igen.
Fogtál egy motívumot, amit előzőleg használtam,
és ellenem használtad egy drámai pillanatban, hogy oldd a feszültséget.
Az, hogy magyaráznom kellett, levon belőle, de...
- Vicces vagyok. - Nem, ezt nem mondtam.
Azt mondtam, hogy egy dolog vicces volt, attól még nem leszel vicces.
De ez fontos.
Megcsináltad a videójátékot, aztán volt az a dolog velünk,
aztán a legvégén mondtál valami vicceset.
Ezzel bezárul a hurok.
Ami azt jelenti, hogy neked nincs itt semmi több.
Mi van az Elíziummal?
- Veszni hagyjuk? - Poppy!
Azt mondtad, ez életünk legjobbja.
- Poppy! Poppy! - Nem hagyhatjuk...
Ez csak egy videójáték.
Itt az életedről van szó.
Nem kell többé gépnek lenned.
- A francba! Oké. - Oké.
Eddig miért nem voltál ilyen meggyőző? Most pakolhatok vissza minden cuccot.
Nem kell pakolnod. David elintézi.
Elég az alapcucc, és nyomás!
- Alapcucc. Oké. Jó. - Igen.
- Ó, Istenem! - A jó életbe!
Oké, kezdjük egy fogkefével és talán egy kis szájvízzel,
aztán a többit meglátjuk!
Jézusom!
Oké, a beléptetők hívnak, ha itt van Jacques és Jean-Luc.
Kész az A csapat?
Kezdődik.
Halló!
Itt vannak. Igen.
Bocsánat, ki?
Oké. Köszönöm!
- Megjött Jacques és Jean-Luc? - Nem. Valami Jean-Georges az.
Mi van? Ki az? A főnökük?
Nem. Sokkal befolyásosabb. Az asszisztensük.
Várj, mi?
Nem vették a fáradságot, hogy eljöjjenek?
Nem túlzottan meglepő.
A kaland óta nem állnak szóba egymással.
Viszonyuk volt?
Nem. Jacques lefeküdt Jean-Luc feleségével.
Vagy fordítva.
Nehéz követnem magam. A tesókat keverem.
Testvérek?
Mostohatestvérek.
Jean-Georges a közvetítő. Mindent megcsinálnak, amit mond.
Vakon bíznak benne.
Hogy a francba dumáljuk rá a kiegészítőre?
Átveszem a vezetést. Félre!
Oké.
Az elmúlt fél évben
összebarátkoztam vele,
- hogy elvegyem a melóját. Igen. - ...a melóját.
A friss barátságot a javunkra fordíthatom, miközben elnyerem a bizalmát,
hogy még mélyebbre döfjem a kést.
És meggyőzd a kiegészítőről, igaz?
Hm?
Igen. Persze.
Itt van.
Bonjour!
Ne! Ettől most kíméljetek meg!
Egész éjjel bort és koreai sorikat toltam, úgyhogy nem vagyok hangiban.
Carol! Carol!
Figyu,
tudom, mi van! Céges tintába mártogatod a pennádat.
Pontosabban a tesztelők tintájába.
Halvány dunsztom sincs, hogy miről beszélsz.
Tényleg nincs?
Hát, mondjuk úgy, hogy aggódom,
és jó lenne, ha beszélnél valakivel!
Nem velem. Szakemberrel.
Állj hozzá te is szakmaian, és törődj a magad dolgával!
Kiabálsz velem a szerelmi életem miatt?
Bárcsak otthon nézném az Egy különleges ügyvéd, Woot!
Félreértett nő. Akárcsak én.
Nem kiabáltam.
Bonjour.
Jean-Georges!
Josephine!
- Végre személyesen is! - Végre!
Erre lesz, tessék!
Ez nálad alapcucc?
Egy lámpa?
Ez a legutóbbi műtárgyam.
- Menő. - Ugye?
Mit jelent?
Találgass!
Hát, üres és törékeny.
Gyönyörű, mint... Olyan szép, mint valaminek a szép héja.
Talán, mint egy...
mint egy cuki buborék, ami bármelyik percben kipukkanhat.
Én nem ezt akartam kifejezni.
Vagy igen?
Bakker, ne is figyelj rám!
Béna vagyok műértelmezésben.
De gyereket azért nem engednék a közelébe, mert ripityára törné.
Jól vagy?
- Most fogsz szülni? - Nem, nem most...
- Nem. - Most volt autómosóban.
Ne kiabálj már!
- Nem szülök! Ian! - Ha nekem kell megszülnöm,
- menni fog. Ja. - Ian! Nem te fogod megszülni!
Csak most kikészültem, mert ez őrület, igaz?
Igaz? Elköltözni egy olyan országba, ahol még sosem jártam,
a harmadik trimeszterben.
Hogy a pasimmal legyek, aki, legyünk őszinték,
nem is biztos, hogy akarja a babát.
Ez a katasztrófa receptje, igaz?
Figyelj, az a pasi tök jó fej, Poppy!
És nagyon jók vagytok együtt.
- Láttam. - Igen.
Hát igen, jól kijövünk egymással,
de könnyű jól működtetni a kapcsolatot, ha nem szól másról, csak a...
A miről?
- A szexről. - Ez nem szex.
- De, ez szex. - Hogy tudtál így teherbe esni?
Nem tudom, hogy máshogy mutatnád...
- Melyik Storm? Melyik vagy te? - ...együtt...
Csak azt mondom, hogy ja, ránézésre szép és jó, de...
de mi van, ha odamegyek, és kipukkan a buborék?
Hát, igen.
Az előfordulhat,
de meg kell kockáztatni, nem?
Mi más választásod van?
Itt maradsz, és megpróbálsz megjavítani valamit, ami sosem lesz megjavítva,
és ezt te is tudod?
Azt hiszem, van esélyed ezzel a sráccal, és...
Ahogy mondani szoktam,
ha csak halovány remény is van arra,
hogy működjön valakivel, akit igazán szeretsz,
akkor két kézzel kell megragadnod.
Ezt még az életben nem mondtad.
Állandóan hajtogatom.
- Állandóan haj... - Állandóan hajtogatod, hogy „halovány”?
- Igen. Ja... Sokszor mondogatom. - Soha nem mondtad ki, hogy „halovány”.
Mondj vele egy mondatot!
Ne azt, amit az előbb!
Annak a halovány esélye, hogy fingtál
- 20 perce... - Az több haloványnál.
Tudtam! Tudtam! Tudtam!
Szóval ez az Elízium, az eddigi legizgalmasabb kiegészítőnk.
Mr. Brittlesbee egy ugyanilyen izgalmas csapatot hozott össze.
Igen.
Itt van a zseniális Poppy Li, az egyetlen kreatív igazgatónk.
Aztán a profitmenedzsment fenoménja, Brad.
A neve Brad, nála fial a pénzed.
Ne csináld már!
A bűntársa, Rachel...
Nem vagyok bűnöző. Jó ember vagyok.
Aha.
És Rachel élettársa, a kódolózseni, Dana.
Dana a házban!
Bocs! Rám ragadt David tempója.
Örülök, hogy megismertelek titeket.
Beszél itt valaki franciául?
Angolul is alig tudnak.
Ez a férfi egy sunyi alak.
Ő gazember.
Ő gyerek.
És neki alapból is dühös feje van.
Amellett az előbb a lépcsőn kellett felmásznom,
mert a liftben bűzlött egy nő az olcsó piától.
Molière darabjaként ez mulattató lenne,
de ez üzlet.
Montreal aggódik.
Muszáj változtatni.
Segíthetünk egymásnak. Végtére is barátok vagyunk.
A barátok nem próbálják lenyúlni a másik munkáját, nem?
Ne add a hülyét, Josephine!
A bajszos fazon már betölti ezt a szerepet helyetted.
- Elnézést, hogyan? - Megdicsérte a bajszodat.
Hú! Nagyon szépen merci!
Itt mindenkinek a kezemben van a sorsa.
Köztük a tiéd is.
Kopp-kopp!
- Szia, Carol! - Nem. Kifelé!
Nekem itt ne bunyózzatok meg cirkuszoljatok!
Bármi is történt, vége.
Carol, kérlek, kérlek!
- Mi már nem haragszunk egymásra. - Igen, igen. Elástuk a csatabárdot.
Arra jutottunk, hogy fontosabb a barátságunk.
Igen, csak bocsánatot akartunk kérni a sok gondért, amit okoztunk.
Szóval nagyon sajnáljuk,
és mostantól nem zargatunk.
Viszlát!
- Örökre. - Igen.
Várjatok!
Tudjátok, ennek nem muszáj ilyen vagy-vagy helyzetnek lennie.
Csak azt mondom,
hogy jut elég Carol mindenkinek.
Oké.
Nem.
- Állj! - Bocs! Bocs!
- Te... - Azt hittem...
Azta!
Nem mondom, hogy sose jutott eszembe.
Igen.
Én se.
Csak álom volt.
Carolnak terápia kell.
Nos, meghoztam a döntésemet.
Már úton kéne lennem.
Kedves barátom.
- Gazember! - Próbáld visszatartani a sírást, Jo!
A helyzeted már így is elég szánalmas.
Au revoir, emberek!
- Igen. Au revoir. - Bon-Bonjour.
Új korszak veszi kezdetét.
Új korszak? Az rossz? Úgy hangzik.
Ez fura volt. Elkaszálja a kiegészítőt?
Nem, azt imádta.
Akkor a játékot?
Nem, hisz a hosszú távú működőképességében.
Akkor minden tetszett neki?
Nem.
A vezetéssel elégedetlenek.
Bassza meg! Tudtam. Bassza meg!
Hoztam pár rossz döntést.
Nem fogok hazudni. Talán nem vagyok jó ebben a munkában.
Nem rúgnak ki.
Csak hoznának valaki újat, hogy segítsen.
Ez az! Enyém a pálya, bébi!
Oké. Pompás!
Segéd, jó.
Francia-kanadai vagy mi?
Csak hogy le kell-e töltenem a Duolingót franciául tanulni...
Én vagyok az.
Visszaminősítettek.
Akkor te vagy az asszisztensem?
Oké.
Őszintén szólva, nem rajongok érte.
De menni fog.
Úgy veszem, mint tanítási lehetőséget, mert bőven van mit tanulnod, hugi.
Nem az asszisztensedként, David. A Playpen fejeként.
Én nem vágom. Vágja valaki?
Hát...
Oké, várjunk!
Te vagy most a Playpen góréja?
Jo, ez hatalmas előléptetés.
Igen! Miért vagy így letörve?
Az életem küldetése, hogy asszisztens legyek.
Hogy támogassak, segítsek, emberi állványzat legyek, ami tartja a vezetőket.
A vezető beosztásommal
soha nem lehetek már Jacques és Jean-Luc asszisztense.
Én még mindig nem értem.
Egyenrangú veled.
- Egyenrangúak vagyunk? - Papíron igen.
De a Playpen elsöprő népszerűsége miatt a gyakorlatban több hatalmam van.
Oké, szóval ő a főnököd.
Jó, de nem kell a képembe dörgölni!
- Én... - Érted?
Nem.
DISZNÓ
Késel.
Megálltál valahol kajálni, igaz, dagi?
Nem csatlakozom hozzád.
Kár.
Kénytelen leszel kárpótolni Rióban.
Természetesen meztelenül.
Egyáltalán nem csatlakozom.
A szívembe néztem, és meggondoltam magam.
Mióta van neked szíved?
Jövedelmező lehetőség kínálkozott.
Valami sokkal ígéretesebb, mint a prózai „fogd és vidd”.
Ez valami eredetibb, sokkal...
Kreatívabb?
A kor kegyetlen nővé tett.
Tekints rá úgy, mint ami emlékeztethet rám!
Nekem is van valamim számodra.
Tedd ki az adatokat!
- Milyen adatokat? - Bármilyeneket, Jason!
Mindjárt jobb.
2-ES TERMINÁL
REPÜLŐTÉRI TRANSZFER
Emlékszel, mikor voltunk itt?
Kijöttem érted, amikor legelőször kezdtél az LK-nál.
Ja, igen.
Igen. Tizenöt éve volt.
Tizenöt arcszőrzetfazonnal ezelőtt.
A második vicces megjegyzésed.
Miért vagy vicces a végén?
Nem vagyok. Csak máris hiányzom.
Hát... akkor megyek.
Igen.
Megölelhetlek?
Ég veled, Ian!
Ég veled, Pop!
Basszus!
- Mit csinálsz te itt? - Jézusmária!
Te mit csinálsz itt?
Te válaszolj először!
Csak összepakolom a szarjaimat, és megyek.
Hazudsz!
Nem pakolsz.
Dolgozni próbáltál, igaz?
- Nem, nem. Nem dolgoztam. - Tényleg?
Mert most jelzett nekem a Version Control,
hogy valaki próbált bejelentkezni a gépeidbe,
csak nem tudta a jelszót.
Ebből tudtam, hogy te vagy.
Utálom a Version Controlt.
Jó, dolgoztam. Nem nagy cucc.
Igenis, hogy nagy cucc!
Rohadt nagy csoda, de tényleg!
Szaladjunk csak végig!
Mi volt a terv, mit csinálsz, miután sikerül valahogy bejelentkezned?
Mi volt a terved, hogyan készültél „dolgozni”?
Gépeltem volna valamit.
- Gépeltél volna? - Igen.
Gépeltem volna valamit, aztán kitalálom.
Miért nem szálltál fel a repülőre?
Felszálltam a repülőre. Igen, felszálltam.
A gép a levegőben volt, amikor riasztást kaptam a Version Controltól.
Szóval, úgy kellett tennem, mintha vajúdnék, hogy megfordítsák azt a szart.
Aztán leszálltunk, és hívták a mentőt, én meg: „Nem is tudom, abbahagyta.
Valahogy felment vissza.”
Aztán szétdobáltam pár gézt, hogy eltereljem a figyelmet, és elrohantam.
Tuti, hogy felkerültem valami listára.
Azt mondtad, hogy a magzat felment vissza beléd?
- Igen. - Minden listára felkerültél.
Ne válts témát!
Azt mondtad, hogy ez neked maga a pokol.
Az is!
Az is.
Akkor miért vagy itt?
- Mit számít? - Nekem számít.
Miért vagy itt?
Ez a kiegészítő az utolsó dolog, ami maradt belőled nekem.
És nem tudtam elbúcsúzni tőle.
Azt hittem, hogy csak egy videójáték.
Igen, hát...
nem csak az.
Miért nem mondtad, hogy visszajössz?
Megpróbáltam megadni neked azt, amit akarsz.
Te mondtad, épp ott kint,
hogy a lehető legnagyobb távolságra akarsz lenni tőlem.
Ezért ezt próbálom csinálni.
És tudtad, hogy ha elmondod, nem szállok fel a gépre.
Ezért nem szóltál semmit.
Végre helyesen cselekedtél.
És nem akartad besöpörni az elismerést.
Poppy, miért jöttél vissza?
Mert ahogy mindig mondod,
ha csak halovány remény is van arra,
hogy működjön valakivel, akit igazán szeretsz...
akkor két kézzel kell megragadnod.
Tényleg ezt szoktam mondani.
Ne szoríts ennyire!
- Bepisilek. - Bocs! Bocs!
A feliratot fordította: Binder Natália