Ja selline ongi „Elysium“.
Mida sa arvad?
See on imeilus.
- Alandlikuks teeb. - Täiuslik.
Eks? Arvasingi, et meeldib.
Saan selle laiendusega ühiskonda paremaks muuta.
Avalikult. Päästaksin oma imago. Teeksin maailma nimel head.
Kõlab, nagu teeksid seda enda nimel.
Tulundamisvõimalused on lõputud. Meid ei saaks peatada.
David, oleksime nagu katoliku preestrid tuunitud jäätiseautos,
mis on tippkiirusel 320 km/h võmmidest kiirem.
Mina nii ei ütleks. Ära ütlegi nii.
- Võtan vastu. - Ma pole veel midagi pakkunud.
Olen juba oma põlvkonna parim programmeerija,
aga Poppyga koos töötades saaks minust mistahes põlvkonna parim programmeerija.
- See teeb alandlikuks. - Ei kõla alandlikult. Kas sa kuuled end?
Poppy ju ikka naaseb?
Jah. Veensin teda siia jääma. Järjekordne näide, et olen tõhus juht.
Tüssasid rasedat naist tööle jääma, selle asemel et oma lapse isaga koos olla.
Ta ise tahtis.
Siis ei teinud sa midagi. Kuidas on see tõhus?
Mul pole aega detailidesse laskuda.
Mõte on see, et Jacques ja Jean-Luc tulevad täna Montrealist,
seega aita neid rabada.
- Saan seda teha. - Tore.
Selgita loovisikuna, miks toode mängijatele meeldiks.
Nõustun alandlikult.
Ja Rachel, palun ära räägi.
Jah, just nii. Võrratu. Tore, et kõik on minuga.
Ma hülgan su.
Mu ülim eesmärk elus on Jacquesi ja Jean-Luci assistent olla.
See on mu suurim ihk ja süngeim soov, mis hõivas mu õhtud ja nädalavahetused.
Ma olen mitu kuud eeltööd teinud ja täna tasub see end ära.
Ma aitan sind täpselt nii palju, kui see mind aitab.
Pärast seda on mul suva, kas sa elad või sured, David.
Sobib.
A-rühm tegutseb taas!
- Vabandust, mis A-rühm? - Keelasin rääkida!
Nii iseloomulik koputus.
Nii iseloomulik välimus.
- Kas su juustes on teipi? - Mis siis?
- Kas võtan ära? - Ei.
- Olgu. - Sa ju panid ameti maha
ja peaksid golfima Jack Nicholsoniga?
Jack Nicklausiga.
Jack Nicklaus on golfar. Jack Nicholson on näitleja.
- Tahaksin küll mõlemaga mängida. - Miks sa siin oled?
Ei, küsimus on: miks sina siin oled?
Peaksid ju Hollandisse minema?
Üks meist peab „Elysiumi“ jaoks siia jääma.
Ei pea.
Võime mõlemad lahkuda
ja see on sõna otseses mõttes kõigi jaoks parim.
„MQ“ jaoks mitte.
Nad tulevad toime. Neil on meieta lausa parem.
Aga laiendus?
See, mille tegime ihu ja hingega.
Sa ei või jääda „MQ-sse“ ja olla armetu, sest töötad üle ning vihkad mind seetõttu.
Ja mina ei saa sinna jääda, sest mõte sellest, et olen tööl
ja vaatan vasakule, ent ei näe sind, on mu tõeline versioon põrgust.
Ja kui sa oleksid aus, siis ütleksid ju sama?
Miks sa ei või lihtsalt muutuda?
Veidigi.
Kõik teised teevad seda.
Iga normaalne inimene suudab seda teha.
Ma ei tea!
Ma pole teraapias nii palju kui te ülejäänud raisad.
Millenniumilapsed! Rikkusite ära...
Kuule, ma aina üritan õigesti teha
ja see osutub täpselt vastupidiseks.
Ma ei tea, miks mina seda ei näe, erinevalt kõigist teistest.
Vau.
Viimaks midagi, mida Ian Grimm ei näe.
Olgu.
Olgu. See oli tegelikult veidi naljakas.
- Oli? - Jah.
Sa võtsid motiivi, mille ma lõin minevikus,
ja kasutasid seda dramaatilises olukorras mu vastu, et pinget langetada.
Selle selgitamine vähendab nalja, aga...
- Naljakas olen. - Ma ei öelnud nii.
Sa tegid ühe naljaka asja, mis ei tähenda, et oled naljakas.
Tähtis siiski.
Sa tegid videomängu, meil oli kogu oma värk
ja siis täitsa lõpus sa ütlesid midagi naljakat,
mis paneb i-le punkti. See tähendab, et su jaoks pole siin enam midagi.
- Aga „Elysium“? Laseme sel surra? - Poppy.
Su sõnul on see meie parim kätetöö.
- Poppy. Poppy! - Me ei saa jätta seda...
See on pelk videomäng.
Me räägime sinu elust.
Sa ei pea enam masin olema.
- Kurat. Olgu. - Olgu.
Miks sa enne nii veenev polnud? Nüüd ma pean kõik uuesti pakkima.
Ei pea. David tegeleb sellega. Võta hädavajalik ja liigume.
- Hädavajalik. Selge. - Jah.
- Issand! - Pagan võtaks, mees!
Olgu, alustame hambaharjast ning suuloputusveest
ja siis vaatame edasi.
Jumal küll.
Valve helistab, kui Jacques ja Jean-Luc saabuvad.
A-rühm on valmis?
No nii.
Halloo.
Nad tulid, eks.
Vabandust, kes?
Olgu. Tänan.
- Jacques ja Jean-Luc tulid? - Ei, keegi Jean-Georges.
Mis viga? Kes ta on? Nende ülemus?
Ei, palju võimsam isik. Ta on nende assistent.
Oot, mida?
Nad ei hoolinud piisavalt, et ise tulla?
Pole üllatav. Jacques ja Jean-Luc ei räägi afäärist saati eriti.
Neil oli afäär?
Ei. Jacques magas Jean-Luci naisega.
Või vastupidi.
Vendade puhul on raske järge pidada.
Nad on vennad?
Kasuvennad.
Jean-Georges on vahemees. Nad teevad, mida ta ütleb.
Täielik usaldus.
Kuidas me teda laiendusega veename?
Ma haaran ohjad. Liigu.
Olgu.
Olen viimased kuus kuud temaga sõbrunenud,
- et saada endale tema tööd. - Tema tööd.
Kasutan tema sõprust meie kasuks, pälvides tema usalduse,
et nuga veelgi sügavamale lüüa.
Ja teda laienduse asjus veenda, eks?
Õigus jah. Ikka.
Saabus!
Bonjour!
Ei. Ma ei saa seda praegu teha.
Veetsin öö Merlot' ja Korea draamadega ning mul pole praegu tuju.
Carol.
Kuule...
Ma tean, mis sinuga toimub. Sa oled kontoris lantinud.
Täpsemalt testijaid lantinud.
Ma olen kindel, et mul pole aimugi, millest sa räägid.
Tõesti?
Noh, ütleme lihtsalt, et ma tunnen muret, ja sa peaksid ehk kellegagi rääkima.
Mitte minuga. Professionaaliga.
No ole õige ise professionaalne ja tegele oma asjadega.
Karjub minu peale mu armuelu asjus...
Tahaksin olla kodus „Erakordse advokaadi Woo“ seltsis.
Teda mõistetakse vääriti. Mind ka.
Ma ei karjunud.
Bonjour.
Jean-Georges.
Josephine.
- Lõpuks kohtume päriselt. - Lõpuks.
Lähme siia. Minu järel.
See on su jaoks hädavajalik ese? Lamp?
See on minu uusim taies.
- Lahe. - Eks?
Mida see tähendab?
Paku.
Noh, see on tühi ja habras.
See on kaunis, nagu millegi kaunis kest.
Äkki nagu nunnu mull, mis võib iga hetk lõhkeda.
See polnud mu eesmärk.
Või oli?
Kurat, ära kuula mind.
Ma ei oska kunsti analüüsida.
Aga last ei tasu selle lähedale lasta, sest ta purustaks selle.
Kas oled kombes?
- Kas laps sünnib? Auto alles käis pesus. - Ei sünni praegu.
- Ära kisa! Ei sünni! Ian. - Kui pean sünnituse vastu võtma,
- teen ära. - Sa ei võta sünnitust vastu.
Ma lihtsalt paanitsen, sest see on hullumeelne. Eks?
Eks? Kolida teise riiki, kus ma pole varem käinud,
oma kolmandal trimestril,
et olla oma peikaga, kes ausalt öeldes ei pruugi seda last üldse tahtagi.
Sedasi on ju katastroof vältimatu, eks?
Kuule, ta on võrratu kutt, Poppy.
Ja te sobite väga hästi kokku.
- Ma ju nägin seda. - Jah.
Noh, me saame hästi läbi,
suhe on ju kerge, kui selles on vaid...
Mis asi?
- Seks. - See pole seks.
- On küll. - Kuidas selle peale tulid?
- Kuidas teisiti näidata, sest mõlemad... - Kumb on Storm? Kumb oled sa?
Tahan lihtsalt öelda, et jah, väljast paistab kõik kena,
aga äkki mull lõhkeb, kui ma kohale lähen?
Nojah.
See võib juhtuda,
aga pead ju riskima, eks? Mis oleks alternatiiv?
Jääd siia ja üritad teha korda midagi, mida ei saa iial korda teha,
ning sa tead seda?
Minu arust on sul selle kutiga võimalus ja...
Nagu ma alati ütlen:
kui on raasugi lootust,
et saad olla isikuga, keda sa tõesti armastad,
siis pead sellest kinni krabama.
Sa pole seda eal öelnud.
Alatasa ütlen seda.
- Ma alatasa... - Alatasa kasutad sõna „raas“?
- Jah. Pidevalt. - Ma pole seda eal sinu suust kuulnud.
Kasuta seda lauses.
Mitte selles, mida just ütlesid.
Võimalik, et sa lasid raasu peeru
- 20 minuti eest... - Rohkem kui raasu.
Arvasingi!
See on siis „Elysium“, meie seni põnevaim laiendus.
Ja hr Brittlesbee pani kokku sama põneva tiimi.
Jah.
Meil on geenius Poppy Li, nüüdsest meie ainus loovjuht.
Meil on tulundusfenomen Brad. Brad on tema nimi, raha on tema ala.
- Ära tee nii. - Tema kaasosaline Rachel.
Ma pole kurjategija. Olen hea inimene.
Ning tema elukaaslane ja geniaalne programmeerija Dana.
Dana on platsis!
Vabandust. Davidi energia hakkab külge.
Meeldiv tutvuda.
Kas nad prantsuse keelt oskavad?
Vaevu oskavad inglise keeltki.
See mees on suli.
Tema on lurjus.
Tema on laps.
Ja tema on loomult kurja näoga.
Ning ma pidin trepist siia üles tulema,
sest liftis haises üks naine odava alko järele.
Molière'i näidendis lahutaks kõik see meelt,
aga siin on tegu äriga.
Montreal tunneb muret.
Muudatust on vaja.
Aitame teineteist. Me ju oleme sõbrad.
Sõber ei üritaks ju sõbra töökohta üle lüüa, eks?
Ära mängi lolli, Josephine.
See roll on juba vuntsiga mehel.
- Vabandust, mida? - Ta kiitis su vuntsi.
Merci väga.
Nende inimeste saatus on minu kätes.
Ja sinu saatus on ka.
Kopp-kopp.
- Hei, Carol. - Ei! Välja!
Te ei või siin kakelda ja stseeni korraldada.
Mis iganes juhtus, see on nüüd läbi.
Carol, palun. Me pole enam teineteise peale pahased.
Jah, matsime sõjakirve maha. Meie sõprus on meile liiga tähtis.
Tahame vaid paluda vabandust sulle tekitatud tüli pärast.
Igatahes... Meil on tõesti kahju ja enam me sind ei vaeva.
Hüvasti.
- Igaveseks. - Jah.
Oot.
Teate, üks asi ei pea teist välistama.
Tahan öelda seda,
et Carolit jagub kõigile.
Olgu.
Ei.
- Stopp. - Vabandust.
- Sa... - Ma arvasin...
Vau.
Olen küll selle peale mõelnud.
Jah.
Mina ka.
See oli pelk unenägu.
Carol vajab teraapiat.
Nii... Ma tegin oma otsuse.
Peaksin teele asuma.
Sõber.
- Kaabakas! - Ürita mitte nutta, Jo.
Sinu olukord on juba niigi traagiline.
Au revoir, kõik.
- Jah. Au revoir. - Bonjour.
Algab uus ajastu.
Uus ajastu? Kõlab halvasti.
See oli veider. Kas ta tapab laienduse?
Ei, ta jumaldas seda.
- Kas ta tapab mängu? - Ei, ta usub selle pikaealisusse.
Ta on siis täielikult meiega?
Ei. Montreal pole juhtimisega rahul.
Persse! Seda ma arvasin. Persse!
Ma tegin halbu otsuseid.
Tunnistan seda. Ma ei pruugi selles ametis osav olla.
Nad ei vallanda sind, vaid palkavad sulle uue abilise.
Jess! Ma olen tagasi.
Olgu. Tore. Abiline aidaku mind, jah.
Mõni Kanada prantslane?
Kas pean Duolingo alla laadima või prantsuse keelt õppima...
See olen mina.
Sain ametialanduse.
Sina oled siis mu assistent? Olgu.
Ausalt öeldes pole ma vaimustuses, aga kannatan ära.
Võtan seda õpetamisvõimalusena, sest sul on palju õppida.
Ma pole su assistent, vaid „Playpeni“ juht.
- Ma ei mõista. Kas keegi teine mõistis? - Noh...
Olgu, oot.
Sa oled nüüd „Playpeni“ juht?
Jo, see on suur ametikõrgendus.
Jah! Miks sa nii kurb oled?
Mu kutsumus on assistendina töötada.
Toetada, aidata,
olla inimtelling, kes hoiab võimsaid ülal.
Nüüd, mil olen juhi kohal,
ei saa ma iial Jacquesi ja Jean-Luci aidata.
- Ma olen ikka segaduses. - Võrdväärsed olete.
- Võrdväärsed oleme? - Ametlikult küll.
Aga „Playpeni“ populaarsuse tõttu on minul reaalselt rohkem võimu.
Siis on tema su ülemus.
Pole vaja seda nina alla hõõruda!
- Ma... - Mõistad?
Ei.
Sa hilined.
Kas tegid söögipeatuse, trulla?
Ma ei liitu sinuga.
Kahju.
Pead selle mulle Rio de Janeiros heastama.
Paljalt, mõistagi.
Ma ei liitu sinuga üldse.
Muutsin meelt. Ma ei teeks su asja südamega.
Mis ajast sul süda on?
Mulle avanes tulus võimalus.
See on paljulubavam kui mingi kohmakas vargus.
See on originaalsem ja...
Loovam?
Kõrge iga tegi sind õelaks.
Jäägu see sulle mälestuseks minust.
Ka mul on sulle midagi.
Näita andmeid.
- Milliseid? - Mistahes andmeid, Jason!
Juba parem.
LENNUJAAMA TRANSPORT
Mäletad me viimast korda siin?
Võtsin su peale, kui sa „MQ-s“ alustasid.
Õigus jah.
Jah. See oli 15 aastat tagasi.
See oli 15 erinevat vuntsi- ja habemestiili tagasi.
Teine naljakas asi, mida ütlesid. Miks sa lõpus nii naljakas oled?
Polegi. Sa lihtsalt igatsed mind juba.
Noh... Parem lähen siis.
Jah.
Kas tohin kallistada?
Head aega, Ian.
Head aega, Pop.
Pagan võtaks.
- Mida sa siin teed? - Issand halasta!
Mida sa ise siin teed?
Vasta esimesena.
Ma lihtsalt pakin oma kraami, et saaksin lahkuda.
Vale!
Sa ei paki.
Üritasid tööd teha, eks?
- Ei. Ma ei teinud tööd. - Tõesti?
Sest ma sain versioonihalduselt teavituse, et keegi üritab su arvutiteid kasutada,
aga ei tea parooli.
See sind reetiski.
Vihkan versioonihaldust. Olgu, ma tegin tööd. Suur asi.
See ongi suur asi.
See on kuramuse ime, vaat mis!
Kiire lisaküsimus.
Mida sa kavatsesid teha, kui oleksid edukalt sisse loginud?
Milline oli sinu „töö tegemise“ plaan?
Ma kavatsesin midagi tippida.
- Midagi tippida? - Jah.
Kavatsesin tippida ja välja mõelda.
Miks sa lennuki peale ei läinud?
Ma läksin lennuki peale. Jah.
Lennuk oli õhus, kui sain versioonihalduselt teavituse.
Seega ma pidin sünnitamist teesklema, et piloot otsa ümber pööraks.
Ja kui maandudes kiirabi kutsuti,
ütlesin: „Ma ei tea, lihtsalt jäi järele. Läks tagasi sisse.“
Ma viskasin diversiooniks marlit ja põgenesin.
Olen nüüd kindlalt mingis mustas nimekirjas.
Ütlesid neile, et loode läks tagasi su sisse?
- Jah. - Sa oled igas mustas nimekirjas.
Ära vaheta teemat. Sa ütlesid, et see siin on sinu põrgu.
Ongi!
Ongi.
Miks sa siis siin oled?
- Vahet pole. - Minu jaoks on. Miks sa siin oled?
See laiendus on ainus asi, mis mul sinust järel on.
Ning ma ei suutnud hüvasti jätta.
See on ju pelk videomäng.
Nojah...
ei ole.
Miks sa ei öelnud mulle, et tagasi tuled?
Üritasin anda sulle seda, mida sa tahad.
Sa ütlesid mulle, sealsamas,
et tahad minust võimalikult kaugele pääseda.
Seega seda ma üritangi võimaldada.
Ja sa teadsid, et kui ütleksid seda mulle, ei läheks ma lennuki peale.
Seega hoidsid asja enda teada.
Sa tegid viimaks õigesti.
Ja sa ei tahtnud kiitust selle eest.
Poppy, miks sa tagasi tulid?
Sest nagu sa alati ütled:
kui on raasugi lootust,
et saad olla isikuga, keda sa tõesti armastad...
siis pead sellest kinni krabama.
Ma tõesti alati ütlen nii.
- Ära pigista, muidu pissin. - Vabandust.
Tõlkinud Silver Pärnpuu