Tak to je Elysium.
Co ty na to?
Je to nádhera.
- Vzbuzuje pokoru. - Dokonalost.
Já věděl, že se bude líbit.
Můžu s jeho pomocí přispět k sociální změně.
Veřejně. Napravit si image. Pomoct světu.
Spíš to zní, že pomůžeš sobě.
Nabízí neomezené možnosti monetizace. Nic nás nezastaví.
Budeme jako kněží ve vytuněném zmrzlinářském autě,
co jede 300 km/h a ujede policajtům.
To bych neříkal. Neříkej to.
- Beru to. - Ještě jsem ti nic nenabídl.
Jsem nejlepší kodérka mé generace,
ale práce po boku Poppy ze mě udělá nejlepší kodérku všech generací.
- A to vzbuzuje pokoru. - Ale pokorně to nezní. Posloucháš se?
Poppy se vrátí, ne?
Ano, vrátí. Přemluvil jsem ji. Další důkaz, jak schopný jsem šéf.
Přiměls těhotnou, aby pracovala, místo aby byla s otcem dítěte.
- Ona zůstat chtěla. - Tak jsi nic neudělal, a jsi schopný?
Podrobnosti nemusím vysvětlovat.
Přijedou Jacques a Jean-Luc z Montrealu, tak mi pomoz je ohromit.
- To můžu. - Super.
Vychválíš to a řekneš, proč to hráče nadchne.
S pokorou.
Aha. A Rachel, slíbíš mi, že budeš mlčet?
Přesně tak. Výborně. Jsem rád, že jste všichni pro.
Já jsem proti.
Mým cílem je být asistentkou Jacquesa a Jeana-Luca.
Je to moje největší touha a nejtemnější přání.
Věnuju tomu noci a víkendy.
Přípravy trvaly měsíce a dnes sklidím, co jsem zasela.
Pomůžu ti jen s tím, co pomůže i mně.
A bude mi jedno, jestli z toho vyjdeš živý nebo mrtvý.
To beru. Tým číslo jedna se vrací!
- Promiň, jaký tým? - Máš mlčet.
Osobité klepání.
Osobitý vzhled.
- Máš ve vlasech izolepu? - Co chceš?
- Mám ji sundat? - Ne.
- Dobře. - Tys skončil.
Nehraješ golf s Jackem Nicholsonem?
S Jackem Nicklausem. Slavným golfistou. Jack Nicholson je herec.
- Ale zahrál bych si s oběma. - Co tu děláš?
Ne. Otázka je, co tu děláš ty. Nemáš být na cestě do Nizozemska?
- Jeden z nás musí zůstat kvůli Elysiu. - Nemusí.
Můžeme odejít oba. A to by bylo nejlepší doslova pro všechny.
- Pro Mythic Quest ne. - Zvládnou to. Spíš jim bez nás bude líp.
A co to rozšíření? To, ve kterém jsme nechali duši.
Nemůžeš zůstat v MQ a být nešťastná, upracovat se a nesnášet mě za to.
A já nemůžu zůstat, protože kdybych seděl u stolu,
podíval se doleva a tys tam nebyla, byla by to moje verze pekla.
A kdybys měla být upřímná, neřekla bys to samý?
Proč se prostě nemůžeš změnit?
Jenom trošičku.
Všichni ostatní to dělají.
Každej normální člověk to dokáže.
Já nevím!
Netrávím tolik času na terapii jako vy ostatní magoři.
Mileniálové! Zkazili jste...
Hele, vždycky se snažím zachovat správně,
a nakonec z toho vyleze přesnej opak.
Nechápu, proč to nevidím a všichni ostatní jo.
Páni.
Konečně něco, co Ian Grimm nevidí.
Dobře. To bylo vlastně docela vtipný.
- Jo? - Jo.
Vzala jsi můj motiv z minulosti
a použila ho proti mně v dramatické chvíli, abys uvolnila napětí.
Tím vysvětlováním se to pokazilo.
- Jsem vtipná. - To neříkám.
Řekla jsi jeden vtip. To ještě neznamená, že jsi vtipná.
Ale je to důležitý. Udělalas videohru, odehrálo se tamto všechno
a na samým konci jsi řekla něco vtipnýho.
Kruh se uzavřel. Takže tady na tebe už nic nečeká.
A co Elysium?
- Nevznikne? Je to náš nejlepší výtvor. - Poppy.
- Nemůžeme ho nechat... - Poppy!
Je to jen videohra.
Bavíme se tu o tvém životě.
Už nemusíš být tím strojem.
- Sakra. Dobře. - Dobře.
Proč jsi tak přesvědčivej nebyl dřív? Musím se znovu sbalit.
Ne. To udělá David. Vezmi si to nejdůležitější a pojď.
- Nejdůležitější. Jo. - Jo.
- Bože! - Krucinál, ty vole!
Fajn. Začneme kartáčkem a možná ústní vodou a dál se uvidí.
Ježíši.
Až Jacques a Jean-Luc dorazí, dostanu echo. Připravení?
Jdeme na to.
Haló.
Jsou tady, ano.
Pardon, kdo?
Dobře. Děkuju.
- Už jsou tady? - Ne, přijel nějaký Jean-Georges.
Co? Kdo je to? Jejich šéf?
Ne, je ještě mocnější. Je to jejich asistent.
Cože? Oni se neobtěžovali přijet osobně?
To mě nepřekvapuje. Ti dva spolu od té aférky nemluví.
Měli spolu aférku?
Ne. Jacques spal s Jean-Lucovou ženou.
Nebo naopak.
Sama nevím. S bratry je to těžké.
Jsou to bratři?
Nevlastní. Jean-Georges jim dělá prostředníka. Udělají, co řekne.
Důvěřují mu.
- Jak ho pro rozšíření získáme? - Nech to na mně. Uhni.
Dobře.
Už šest měsíců se s ním přátelím.
- Chci mu ukrást práci. Jo. - Práci.
Můžu to využít v náš prospěch, získat jeho důvěru
a pak nůž vrazit ještě hlouběji.
A nadchnout ho pro rozšíření?
Jo. Jasně.
Je tu.
Bonjour!
Ne. To teď nedám.
Celou noc jsem pila a koukala na K-dramata. Nemám náladu.
Carol.
Poslyš...
Vím, co děláš. Ale „co je ve firmě, není pro mě“.
Teda v testerské buňce.
Vůbec netuším, o čem to mluvíš.
Fakt?
No tak řekněme, že mám starost a že by sis měla s někým promluvit.
Se mnou ne. S profíkem.
Ty se chovej jako profík a hleď si svýho.
Neřvi na mě kvůli mým vztahům.
Radši bych koukala na Výjimečnou právničku U Jong-u.
Ta byla nepochopená jako já.
Já neřval.
Bonjour.
Jeane-Georgesi.
Josephine.
- Konečně osobně. - Konečně.
Tudy, pojď.
Tohle je to nejdůležitější?
Lampa?
To je můj nový výtvor.
- Aha, super. - Že?
Co představuje?
Hádej.
Je prázdná a křehká.
Je krásná jako nějaká krásná schránka.
Možná je to hezká bublinka, co může každou chvilku prasknout.
To jsem na mysli neměla.
Nebo jo?
Sakra, neposlouchej mě. Já umění analyzovat neumím.
Ale děcko bych k ní nepouštěl. Rozmlátilo by ji.
Jsi v pohodě?
- Ty rodíš? - Ne, nerodím.
- Ne. - Mám vyčištěný auto.
- Nekřič! Nerodím! Iane. - Jestli ho mám odrodit,
- tak to zvládnu. - Iane, nemusíš.
Jenom to na mě dolehlo, protože to je šílený, ne?
No ne? Odstěhovat se do země, kde jsem nikdy nebyla?
A ve třetím trimestru?
Abych mohla být s přítelem, kterej to dítě popravdě možná ani nechce?
To je recept na katastrofu, ne?
Ten chlap je skvělej, Poppy.
A vy dva se k sobě fakt hodíte.
- Já to viděl. - Jo.
No, rozumíme si,
ale je snadný udržet si vztah, když jde jenom o...
O co?
- O sex. - To není sex.
- Je. - Jak jste to dítě počali?
Jak jinak bys jako ukázal...
- A kdo je kdo? - Obě dělají...
Jenom říkám, že ano, navenek to vypadá dobře,
ale co když tam přijedu a ta iluze splaskne?
No, jo.
To se stát může.
Ale musíš to zkusit.
Jakou máš jinou možnost?
Zůstat tady a snažit se napravit něco, co napravit nejde,
a ty to víš?
Myslím, že ti to s tím chlapem může vyjít.
Jak pořád říkám,
pokud existuje byť jen krapet naděje,
že ti to vyjde s někým, koho miluješ,
pak tu šanci musíš chytit za pačesy.
Tos ještě nikdy neřekl.
- Říkám to furt. - Furt říkáš slovo „krapet“?
- Jo. Pořád. - To jsem od tebe ještě neslyšela.
Použij to ve větě.
V nějaké jiné.
Je možný, že sis krapet prdla.
- Před chvílí. - Víc než krapet.
Já to věděl.
Tak to je Elysium, naše nejúžasnější rozšíření.
A pan Brittlesbee sestavil stejně úžasný tým.
Ano.
Máme geniální Poppy Liovou, nyní jedinou kreativní ředitelku.
Máme mistra monetizace Brada.
Brad má peníze rád.
- To neříkej. - Jeho partnerka Rachel.
Nejsem zločinec. Jsem hodná.
A její životní partnerka a geniální kodérka Dana.
Potlesk pro Danu!
Pardon. David mě nakazil.
Rád vás poznávám.
- Mluví někdo francouzsky? - Stěží anglicky.
Ten chlap je krysa.
Tohle je lump.
To je dítě.
A tahle se pořád tváří naštvaně.
A předtím jsem musel jít po schodech, protože z té ženské ve výtahu táhl chlast.
To by bylo ve hře od Molièra k popukání, ale tohle je firma.
Montreal je znepokojený. Situace si žádá změnu.
Můžeme si pomoct navzájem. Jsme přece přátelé.
Přátelé si navzájem nechtějí ukrást práci, ne?
Nedělej hloupou, Josephine.
Roli hlupáka už obsadil ten s knírem.
- Co to? - Pochválil ti knír.
- Merci mockrát. - Mám v rukou jejich osud.
I ten tvůj.
Ťuk, ťuk.
- Ahoj, Carol. - Ne. Vypadněte.
Nemůžete se mi tady poprat a udělat scénu.
Ať se stalo cokoliv, je konec.
Carol, prosím. My už se na sebe nezlobíme.
Jo, sekeru jsme zakopali. Naše přátelství je důležitější.
Chtěli jsme se ti omluvit za ty nepříjemnosti.
Prostě nás to moc mrzí a už tě nebudeme otravovat.
Sbohem.
- Navždy. - Jo.
Počkejte.
Víte, tohle nemusí být buď, anebo.
Chci říct,
že mám dostatek Carol pro všechny.
Dobře.
Ne.
- Stůjte. - Promiň.
- Ty... - Já myslel...
Ty jo.
- Nemůžu říct, že mě to nenapadlo. - Jo.
Mě taky.
Byl to jenom sen.
Carol potřebuje terapii.
Už jsem se rozhodl.
Už bych měl jít.
Moje drahá přítelkyně.
- Hajzle. - Zkus neplakat, Jo.
Ta tvoje situace je už tak dost žalostná.
Au revoir.
- Au revoir. - Bonjour.
Začíná nová éra.
Nová éra? To zní blbě.
To bylo divný. Rozšíření zrušil?
- Ne, moc se mu líbilo. - Zruší hru?
Ne, myslí si, že je nadčasová.
Takže se vším souhlasí?
Ne. Montreal není spokojený s vedením.
Do prdele. Já to věděl. Do prdele.
Dělal jsem špatná rozhodnutí. Nebudu lhát. Možná ta práce není pro mě.
Nevyhodí tě, jen ti někdo nový bude asistovat.
Jo! Jsem zpátky, bejby. Dobře, paráda, nový asistent. Jo.
Frankofonní Kanaďan?
Abych si stáhl Duolingo, naučil se francouzsky...
Budu to já.
Degradovali mě.
Moje asistentka jsi ty? Dobře.
Popravdě nejsem nadšenej. Ale jdu do toho.
Aspoň tě něco naučím, protože toho hodně nevíš.
Nebudu asistentka, ale šéfka Herny.
Nerozumím. Vy tomu rozumíte?
No...
Dobře, počkat. Herně teď šéfuješ ty?
Jo, to je úžasné povýšení.
Jo! Proč jsi tak moc smutná?
Mým posláním je být asistentkou.
Podporovat, pomáhat, být konstrukcí, která podpírá mocné.
Ve výkonné funkci nebudu moct asistovat Jacquesovi a Jeanu-Lucovi.
- Pořád nechápu. - Jste na stejné úrovni.
- Na stejné úrovni? - Teoreticky jo.
Ale díky obří popularitě Herny mám v praxi větší moc.
- Takže je tvoje šéfová. - Nerozmazávej to!
- Já... - Chápeš?
Ne.
SVINĚ
Máš zpoždění.
Stavil ses pro něco na zub, ty tlouštíku?
Nepočítej se mnou.
Škoda.
Budeš mi to muset vynahradit v Riu.
Nahý, samozřejmě.
Nepočítej se mnou vůbec.
Změnil jsem názor. Moje srdce mi velí něco jiného.
Odkdy máš srdce?
Objevila se jistá lukrativní příležitost.
Něco mnohem slibnějšího než obyčejná krádež.
Tohle je něco originálnějšího, něco...
Kreativnějšího?
S věkem začínáš být krutá.
Takovou si mě zapamatuj.
Taky pro tebe něco mám.
Chci data.
- Jaký? - Jakýkoliv, Jasone!
To už je lepší.
DOPRAVA NA LETIŠTĚ
Vzpomínáš na minule?
Vyzvedl jsem tě, když jsi v MQ začínala.
- No jo. - Jo. To bylo před patnácti lety.
A před patnácti různými sestřihy vousů.
Tvůj druhý dobrý vtip.
- Proč jsi na závěr tak vtipná? - Nejsem. Prostě už ti chybím.
No... radši už běž.
Jo.
Můžu tě obejmout?
Sbohem, Iane.
Sbohem, Pop.
Do háje.
- Co tu děláš? - Ježíšikriste!
Co tady děláš ty?
Odpověz první.
Jenom si balím věci, abych mohl odejít.
Lžeš.
Nebalíš se.
Chtěls pracovat, co?
- Ne, nepracoval jsem. - Fakt?
Přišlo mi upozornění z Version Control, že se někdo snaží přihlásit,
ale nezná heslo.
Tos musel být ty.
Version Control nesnáším. Tak jsem pracoval. O nic nejde.
Jde o hodně.
Je to hotovej zázrak.
Rychlej dotaz.
Cos chtěl jako dělat, až by se ti povedlo přihlásit?
Jaks měl jako v plánu „pracovat“?
Chtěl jsem něco napsat.
- Něco napsat? - Jo.
Něco napsat a pak to vymyslet. Proč jsi nenasedla do letadla?
Já nasedla. Jo, do letadla jsem nasedla.
Už bylo ve vzduchu, když mi přišlo to oznámení z Version Control.
Musela jsem předstírat kontrakce, aby ten krám otočili.
Když jsme přistáli a přijela sanitka, řekla jsem, že se to zastavilo.
Že vylezlo zpátky nahoru.
Rozházela jsem gázu, odvedla pozornost a utekla.
Určitě mě teď mají na nějakým seznamu.
Řeklas, že plod vylezl zpátky nahoru?
- Jo. - Jsi na všech seznamech.
Neodbíhej od tématu. Říkals, že to je tvoje verze pekla.
Je!
Je.
Tak proč tu jsi?
- Záleží na tom? - Mně jo. Proč tu jsi?
To rozšíření je to jediné, co mi po tobě zbylo.
A já se s ním nemohl rozloučit.
Není to jen videohra?
Jo, no...
Není.
Proč jsi mi neřekl, že se sem vrátíš?
Snažil jsem se ti dát to, cos chtěla.
Řekla jsi mi přímo tamhle,
že se chceš dostat tak daleko ode mě, jak to bude možný.
Takže o to jsem se snažil.
A věděl jsi, že kdybys mi to řekl, tak bych neodletěla.
Tak sis to nechal pro sebe.
Konečně ses zachoval správně.
A nečekal jsi za to žádné uznání.
Poppy, proč ses vrátila?
Protože jak pořád říkáš,
pokud existuje krapet naděje,
že ti to vyjde s někým, koho doopravdy miluješ...
pak tu šanci chyť za pačesy.
Já to fakt říkám pořád.
- Nemačkej mě tak. Počůrám se. - Promiň.
Překlad titulků: Kristina Himmerová