‫כאן יורים רק במה שאוכלים, מר אנטונס.‬
‫פחדת?‬
‫לא פחדתי.‬
‫הפגנתי כבוד.‬
‫כי הקורופירה…‬
‫תוקף רק אנשים שהורסים את היער‬ ‫ופוגעים בבעלי החיים.‬
‫ואיפה הוא עכשיו?‬ ‫-אף אחד לא יודע.‬
‫העיר הלכה וגדלה,‬
‫היער הלך וקטן,‬
‫ואיש לא ראה אותו שוב מעולם.‬
‫אבל אני חושב שהוא עדיין חי…‬
‫במקום כלשהו.‬
‫רק התקשרתי לומר שהכול בסדר.‬
‫יש יופי של מסיבה כאן בכפר טורה!‬
‫אני גאה מאוד בקהילה.‬
‫וכמובן, הבת שלך עושה חיים משוגעים.‬
‫היא בדיוק אוכלת קנז'יקה. נכון, לונה?‬
‫תגידי שלום לאבא, תשלחי לו נשיקה.‬ ‫-היי, אבא!‬
‫זהו זה. הלוואי שהיית כאן איתנו.‬
‫אם תשנה את דעתך, זו תהיה מסיבה ארוכה, אז…‬
‫סליחה.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬
‫אש!‬
‫-תזהירו את כולם!‬
‫אש!‬ ‫-אש! מהר, תעזרו!‬
‫דולסה, ראית את לונה?‬ ‫-לא.‬
‫איפה?‬ ‫-רוצו!‬
‫רוצו!‬
‫ראית את לונה, הבת שלי?‬ ‫-היא הלכה לשם.‬
‫לונה!‬
‫ראיתי ילדה נכנסת ליער.‬
‫לונה!‬
‫אריק, איפה אתה? פרצה שריפה בכפר טורה.‬
‫קדימה!‬
‫ראית את גבריאלה?‬
‫מהר!‬
‫אריק! היי!‬
‫לא…‬
‫לונה!‬
‫מתוקה שלי…‬
‫את בסדר?‬
‫אבא כאן.‬
‫הכול בסדר, מתוקה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אבא כאן.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- כעבור חודש -‬
‫היחידה לאיכות הסביבה.‬
‫אלבקרקי.‬
‫אריק…‬
‫טוב שחזרת.‬
‫מה שלום לונה?‬
‫היא עדיין די מעורערת.‬ ‫-ואתה?‬
‫אתה צריך לטפל בעצמך למענה.‬
‫מה זה?‬ ‫-מישהו חיפש אותך.‬
‫הוא אמר שמדובר בעניין אישי דחוף.‬
‫היו התפתחויות בחקירה?‬
‫אריק, כדאי שתדבר עם איבו.‬
‫- מפכ"ל המשטרה -‬
‫איבו?‬
‫החקירה נסגרה, אריק.‬
‫הדוח לא קבע חד-משמעית מדוע פרצה השריפה.‬
‫ייתכן שהגורם היה עששית נייר ממסיבת יוני.‬
‫אתה צוחק עליי!‬
‫זו הייתה תאונה.‬
‫תצטרך להשלים עם זה ולהמשיך הלאה.‬
‫אשתי מתה, ועדיין לא תפסנו את האשמים בכך.‬
‫אתה לא צריך לחזור לעבודה בינתיים. נוח קצת…‬
‫עד שתרגיש טוב יותר.‬
‫היי, סבתא.‬ ‫-היי! חזרת מוקדם, מתוק שלי.‬
‫נו, איך היה?‬ ‫-כרגיל.‬
‫אם כבר חזרת מוקדם,‬
‫אצא לסידורים,‬
‫ואז אלך לשחק קלפים עם ז'ודיץ'.‬
‫בסדר, אין בעיה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫מה את עושה שם?‬
‫סליחה, אבא.‬
‫זה בסדר, מתוקה שלי.‬
‫קדימה, תביאי את הקופסה לכאן.‬
‫בואי עם אבא.‬
‫שבי כאן.‬
‫אלוהים! תראי את התינוקת הזאת!‬
‫מי זאת?‬ ‫-זאת אני.‬
‫כתבות על העבודה של אימא.‬
‫- אנתרופולגית נלחמת לשמר‬ ‫את פולקולור קהילת הנהר -‬
‫אימא חלמה להפוך את היער הזה לשמורת טבע.‬
‫את יודעת מה זו שמורת טבע?‬
‫אני לא רוצה להסתכל יותר, אבא!‬ ‫-בחייך, לונה.‬
‫לונה, מתוקה שלי.‬
‫הלו? עם מי אני מדבר?‬
‫השארת לי הודעה.‬
‫כן, אני בעלה. למה?‬
‫השיחה מועברת לתא הקולי…‬
‫אבא, מה אנחנו עושים פה?‬
‫אני צריך לדבר עם מישהו.‬ ‫-זה ייקח הרבה זמן?‬
‫לא, מתוקה שלי.‬
‫בואי נחזור הביתה.‬
‫יש יופי של מסיבה כאן בכפר טורה!‬
‫אני גאה מאוד בקהילה.‬
‫זהו זה.‬
‫אם תשנה את דעתך, זו תהיה מסיבה ארוכה, אז…‬
‫סליחה.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫היי! חכו רגע!‬
‫רק רגע, בבקשה!‬
‫מה את עושה?‬
‫אני צריכה לקחת אותו מכאן.‬
‫הוא יפונה מכאן‬ ‫רק בניידת של היחידה לאיכות הסביבה.‬
‫זה דולפין נהרות ורוד.‬
‫איך הוא…‬
‫מרסיה?‬
‫אינש כאן?‬
‫אינש.‬
‫אינש, לא הצלחתי להחזיר אותו לים.‬
‫הגיע שוטר, וקפאתי!‬ ‫-תירגעי.‬
‫תירגעי.‬
‫אתה יודע מה לעשות.‬
‫איך יונק שחי במים מתוקים…‬ ‫-אלבקרקי!‬
‫בבקשה, תענה לנו!‬ ‫-אחר צוהריים טובים.‬
‫יש לך מושג מה קרה פה?‬
‫צריך לשלוח אותו לנתיחה.‬
‫אפילו ניידת לא קיבלנו.‬ ‫אתה חושב שיאשרו לנו נתיחה?‬
‫נשים אותו באוטו שלי.‬
‫ריו התעוררה הבוקר לתקרית מוזרה מאוד.‬
‫דולפין נהרות ורוד הופיע בחוף פלמנגו.‬
‫יונק זה חי במים מתוקים‬ ‫ונמצא רק בצפון המדינה,‬
‫אך הוא מת בחופי ריו.‬
‫היחידה לאיכות הסביבה תחקור את התקרית.‬ ‫פרטים נוספים בחדשות הערב.‬
‫אתה לא תאמין לזה.‬
‫יש לי משהו רציני לספר לך. קום.‬
‫הבאתי לך משהו לאכול.‬
‫קח.‬
‫היי!‬ ‫-היי.‬
‫מה קורה?‬
‫בחייך, טוטו.‬
‫תחזיר לי את זה.‬
‫מה אתה רוצה שאעשה הפעם?‬
‫אריק.‬
‫איבו מתקשר. מה קורה, איבו?‬
‫אריק איתך?‬ ‫-כן. למה?‬
‫תני לו לטפל בדולפין הנהרות.‬
‫יש תקרית בכפר טורה.‬
‫עדיף שתלכי לשם לבד.‬ ‫-בסדר, אני אטפל בזה.‬
‫תנסה להשיג אישור לנתיחה?‬ ‫אני אלך לכפר טורה.‬
‫סליחה?‬
‫שמעת את איבו. אל תעשה בעיות, אריק.‬
‫אני לא שם קצוץ על איבו.‬
‫יש פגר מרקיב של דולפין…‬ ‫-היי, אתה!‬
‫כמה עולה הקרח?‬ ‫-עשרים דולר.‬
‫- כפר טורה -‬
‫אל תסתכלי עליי ככה. זאת רק מסיבת יוני.‬
‫לא, זאת העבודה שלי.‬
‫אלה אנשים שאני רואה כל יום,‬ ‫ורציתי מאוד שתפגוש אותם.‬
‫מותק, אני עמוס בעבודה.‬
‫אבא?‬ ‫-כן, מותק.‬
‫ראית את השרשרת שלי?‬
‫ה… מה זה? זה נורא!‬
‫הזהרתי אותך שחרקים יאכלו לך את השיניים‬ ‫אם לא תצחצחי אותן.‬
‫עכשיו נצטרך לעקור אותן אחת-אחת!‬
‫כולן רקובות!‬
‫בואי, מתוקה שלי. לא נפריע לאבא בעבודה.‬
‫גבי?‬
‫הטלפון שלך.‬
‫"הטלפון שלך."‬
‫מה?‬ ‫-זה הדבר האחרון שאמרתי לה.‬
‫נו? מה קרה לדעתך?‬
‫מחסור בחמצן?‬
‫אולי שינוי בטמפרטורת המים.‬
‫או זיהום כלשהו.‬
‫קדימה, לעבודה.‬
‫…ואנחנו כאן היום כי חברת הבנייה‬
‫הציעה לנו הצעה של פעם בחיים.‬
‫אם ניקח את הכסף,‬ ‫נוכל לקנות בית טוב יותר במקום טוב יותר, ‬
‫ולחיות חיים טובים יותר!‬
‫דיג זה המקצוע שלי, ז'ואו.‬
‫בלי דיג, איך אני אתפרנס?‬
‫אבל מה הטעם להישאר כאן‬ ‫אם אין יותר דגים, פדרו?‬
‫תירגעו, אנחנו לא יודעים מה קרה.‬ ‫בואו לא ניתפס לפניקה.‬
‫אלוהים אדירים, תתעוררו כבר!‬
‫הם מציעים לנו פיצויים‬ ‫על אדמה שכבר נמצאת בבעלותם.‬
‫כשאבא שלי בא הנה, לא היה פה כלום.‬
‫עכשיו אתה אומר לי שזו לא האדמה שלי‬ ‫בגלל חתיכת נייר?‬
‫בגלל אנשים כמוך…‬
‫שוב התחלנו.‬ ‫-…הדברים האלה קורים.‬
‫זה אות מבשר רעות.‬
‫די כבר, זה טירוף! זו רק אגדה!‬
‫ומאגדות אי אפשר להתפרנס…‬
‫בזכות האגדה הזאת‬
‫הצלחתי לפרנס אותך כל החיים שלי.‬
‫כן.‬
‫תדמיין שאימא שלך…‬
‫אל תדבר על אימא שלי.‬ ‫-חברים, תירגעו!‬
‫הלב שלה היה נשבר לרסיסים…‬
‫אילו ראתה מה יצא ממך!‬
‫הוא קוץ בישבן של כולם!‬
‫אז עכשיו זו אשמתי? הכול באשמתי?‬
‫מר סיסו!‬
‫אתה זוכר אותי? אני בעלה של גבריאלה.‬
‫תנחומיי.‬
‫אשתך הייתה חשובה לנו מאוד.‬
‫היא אהבה את המקום הזה.‬
‫היא הייתה היחידה שדאגה לנו,‬
‫שניסתה לשמר את המסורות שלנו, את היער שלנו.‬
‫למה אמרת קודם שזה אות מבשר רעות?‬
‫אל תתייחס אליי.‬
‫הוא צודק. אני סתם זקן משוגע.‬
‫קודם גבריאלה מתה בשריפה שאין לה הסבר,‬
‫ועכשיו הדגים מתו‬ ‫ואנשים איבדו את פרנסתם וייאלצו לעזוב.‬
‫נראה שהמזל משחק לחברת הבנייה.‬
‫זה בגלל הקהילה או בגלל גבריאלה?‬ ‫-גם וגם.‬
‫זה חשוב לי.‬
‫תוריד אותי במעבדה.‬
‫היי!‬
‫היי, סליחה!‬
‫היי.‬ ‫-סליחה, הבאתי בעל חיים לנתיחה.‬
‫הווטרינרית כבר יצאה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא הלכה, וגם אני בדרך החוצה.‬
‫יש לי דולפין נהרות באוטו!‬
‫אבל פלמנגו משחקים ברבע הגמר.‬
‫אני הולכת. בוא נזוז, מותק!‬ ‫-את לא רצינית.‬
‫היי!‬
‫אתה צריך משהו?‬ ‫-היי, אחי.‬
‫הכול טוב.‬
‫רק רציתי להזהיר אותך שהאוטו שלך דולף.‬
‫והוא מסריח בטירוף.‬
‫אני יודע.‬
‫בסדר.‬
‫שלום, מתוק שלי. אתה בסדר?‬
‫בדיוק חזרתי מכפר טורה.‬
‫הכפר הזה היה כל חייה, נכון?‬
‫- פולקלור ברזילאי -‬
‫מי אתה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אל תספרי לאף אחד שראית אותי,‬
‫שלא יחשבו שאת ממציאה סיפורים.‬
‫לא כולם רואים דברים…‬
‫כפי שהם באמת.‬
‫לונה?‬
‫-היי, אבא!‬
‫את ערה, מתוקה שלי?‬ ‫-רק לקחתי עוגייה.‬
‫עוגייה?‬ ‫-כן.‬
‫עוגייה?‬
‫טוב, גברתי,‬ ‫את עצורה על גניבת עוגיות באישון לילה!‬
‫תחזרי למיטה, ילדונת.‬ ‫עוגייה? לא להאמין עלייך!‬
‫רוצה לשמוע סיפור לפני השינה?‬ ‫-בטח.‬
‫לא, אבא.‬
‫אני רוצה את זה.‬
‫- פולקלור ברזילאי -‬
‫בסדר. תתכסי בשמיכה.‬
‫על מי את רוצה לשמוע?‬ ‫-סאסי.‬
‫סאסי! בואי ננסה למצוא את סאסי.‬
‫עמוד 55…‬
‫"סאסי הוא ילד מאוד שובב.‬
‫הוא מגיע במערבולת אוויר,‬ ‫ויש לו רגל אחת וכובע אדום.‬
‫אין דבר חביב עליו יותר מתעלולים.‬
‫הוא קושר קשרים במגבות מטבח…"‬
‫אל תגידי לי שגם את מאמינה בדברים האלה.‬
‫אם הם אומרים שהוא קיים, הוא קיים.‬
‫אלוהים!‬
‫איך התחתנתי עם ספקן כזה?‬
‫אני לא ספקן! אני מאמין בהרבה דברים.‬
‫כן, בטח. במה אתה מאמין?‬
‫בך, בלונה.‬
‫בנו.‬
‫זו תהיה מסיבה ארוכה, אז…‬
‫סליחה.‬
‫זו תהיה מסיבה ארוכה, אז…‬
‫סליחה.‬
‫…הדברים האלה קורים.‬
‫זה אות מבשר רעות.‬
‫- קהילת הנהר נאבקת להפוך‬ ‫את יער הארזים לשמורת טבע -‬
‫לא השגת את הגופה, איסק?‬
‫הוא ראה?‬
‫תחזיר לו את זה, טוטו.‬
‫- כפר טורה -‬
‫אני רוצה לדווח על פשע.‬
‫יש גופה ביער הארזים.‬