‫כמה זה שווה?‬
‫אבדוק את זה עם הצורף.‬
‫רק כדי להיות בטוח. סלח לי.‬
‫היי, לאזו.‬
‫זה זהב של שוטים?‬
‫זה זהב אמיתי.‬
‫הוא בא איתי.‬
‫הוא הזאורי.‬
‫קדימה. אתה בא איתי.‬
‫לפה.‬
‫מה זה?‬ ‫-תשתוק.‬
‫מה תעשו לי?‬ ‫-תשתוק.‬
‫מה אתם רוצים ממני?‬ ‫-זוז!‬
‫לאזו הולך.‬
‫קדימה, משוגע. בוא נלך.‬
‫מכאן.‬
‫לימין, זקן?‬
‫בוא. קדימה.‬
‫קדימה. מהר.‬
‫קדימה. זוז.‬
‫זוז.‬
‫שם.‬ ‫-הנה, בוס.‬
‫אתה לא יכול.‬
‫זהו מקום קדוש.‬
‫תצלם אותי.‬
‫אף פעם לא באמת האמנתי שזה נכון, אבל תראו!‬
‫זה כן!‬
‫אנו נחזור עם עוד 30 איש.‬
‫תפסו אותו.‬
‫תפוס אותו.‬ ‫-תפסו אותו.‬
‫תחזיק אותו.‬ ‫-תפוס אותו.‬
‫תפוס אותו!‬
‫לאזו לא רוצה!‬
‫לאזו לא יעשה את זה!‬
‫לאזו לא רוצה!‬
‫תעזוב אותי!‬
‫לאזו לא רוצה!‬
‫לאזו לא יעשה את זה! ‬
‫אני מודה לאלו שבאו לפנינו‬
‫וברכו אותנו בילדים אלו.‬
‫אני נותנת להם את המיריקיטה, מעתה והלאה,‬
‫המקום הקדוש הזה יהיה סגור...‬
‫ומוגן מפני פולשים.‬
‫- עיר נסתרת -‬
‫אינש, למה אנחנו בורחות?‬
‫את צריכה להגיע למרנגאטו.‬
‫מטינטה מדריכה אותנו.‬
‫עלינו להתקדם מהר.‬
‫אנחנו בסכנה.‬
‫בואי.‬
‫רוץ, בנטו.‬
‫ולהשאיר אותך איתו? אין סיכוי.‬
‫איפה הן?‬
‫לא אגלה לך.‬
‫אל תסתכל לתוך עיניו, בנטו.‬
‫היכן‬
‫הן‬
‫נמצאות?‬
‫הן בדרך למרנגאטו.‬
‫איך מגיעים לשם?‬
‫מרנגאטו...‬
‫הוא מקום קדוש,‬
‫ולאזו לא ייקח אותך לשם.‬
‫מה קרה, אינש?‬
‫אבא שלך‬
‫גנב את הכוחות של לאזו.‬
‫למה הוא יהפוך?‬ ‫-אני לא יודעת, לונה.‬
‫אי אפשר לדעת.‬
‫רד ממני!‬
‫אינש.‬
‫ראיתי את זה בעבר.‬
‫בחלומות שלי.‬
‫אינש...‬
‫בואי.‬
‫את חייבת ללכת לבדך.‬
‫לא, אינש. את באה איתי.‬
‫ידעתי שהרגע הזה יגיע.‬
‫הכנתי אותך לקראת זה לאט לאט‬
‫במשך כל השנים שלנו יחד.‬
‫ועכשיו את מוכנה.‬
‫לא, אינש.‬
‫כבר איבדתי את הכול.‬ ‫-לעולם לא תאבדי אותי.‬
‫ואני לא אאבד אותך.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫לאזו התחיל את כל זה.‬
‫הוא לקח את הכוחות שלי כי רציתי בכך.‬
‫לפני כן, יכולתי לראות רק את הדברים הרעים‬
‫שקרו לי לאחר שהפכתי לזאב.‬
‫אבל אם לא הייתי הופך לזאב,‬ ‫לא הייתי פוגש אותך.‬
‫או את לונה.‬
‫אתה מקבל אותי כפי שאני.‬
‫בנטו הוא מיוחד‬
‫עם או בלי זאב בתוכו.‬
‫הם השאירו אותי מאחור.‬
‫עצרנו...‬
‫אידיוט שכמוך!‬
‫אתה חסר תועלת.‬
‫תיכנס למכונית!‬
‫זה היה הבית שבו... ‬
‫את מזהה את המקום הזה?‬
‫תראו את מי מצאתי.‬
‫צאי איתי החוצה. בואי.‬
‫בואי. אני אסחב אותך.‬
‫בואי נרוץ. בואי נרוץ החוצה.‬
‫אבא שלי היה פה, נכון?‬
‫אבא שלך...‬ ‫-לא.‬
‫היית פה עם אימך כשזה קרה.‬
‫שמה היה מיירה.‬
‫מיירה.‬
‫אימי סיפרה את סיפורך לעתים קרובות.‬
‫את מרגישה חלולה, נכון?‬
‫הונוראטו מאוד התגעגע אלייך.‬
‫גרתי כאן.‬
‫דבורה!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אם היא לא תצא, אשרוף את הכול.‬
‫איש לא יישאר בחיים.‬
‫איפה הילדים?‬
‫תברחו. הם לא ימצאו אתכם.‬
‫תביאו את התאומים!‬
‫תחביא את זה ביער.‬
‫אסור שיראו אותך. תישארי כאן.‬
‫זוזי מדרכי.‬ ‫-לא.‬
‫זוזי מדרכי!‬
‫דבורה!‬
‫האדמה הזאת לא שלך.‬
‫שום דבר כאן לא שלך.‬ ‫-כן?‬
‫איפה שטר המכר שמוכיח שאתם הבעלים?‬
‫איפה לונה?‬
‫רחוק ממך. במקום בטוח.‬
‫הגיע הזמן שתגידי לי מה את רוצה מבתי.‬
‫הכנתי את לונה.‬
‫בשביל מה? שתהיה אחת מכם?‬
‫שהיא תהיה מי שהיא.‬ ‫-היא הייתה ילדה!‬
‫היא הייתה יכולה לחיות חיים‬ ‫נורמליים ומאושרים.‬
‫מה זה ה"נורמלי" הזה שאתה מדבר עליו?‬
‫אין שום דבר "נורמלי".‬
‫זה יותר גדול ממה שאתה חושב.‬
‫לונה היא חלק מזה, וגם אתה.‬
‫היא הבת שלי.‬
‫הייתי צריך לעזוב איתה כשמצאתי אותה.‬
‫לא הייתי צריך להיכנס לסירה הזאת.‬
‫אתה לא עצמך.‬
‫אתה כבר לא יודע מי אתה.‬
‫אתה עייף.‬
‫אתה כל כך עייף.‬
‫אתה עייף.‬
‫זה לא אתה.‬ ‫-את לא מכירה אותי.‬
‫קחי אותי אליה.‬
‫רק מטינטה יכול לקחת אותך לשם.‬
‫תביאי אותה לכאן!‬
‫שתהיה לך נסיעה טובה.‬
‫הונוראטו הנחש נלקח. מגן המקום הקדוש.‬
‫הונוראטו הנחש היה האחרון.‬
‫עזרו לי ותנו לי את הכוח‬
‫להגן על המקום הזה ועל כולם.‬
‫אני מבקשת כוח וחוכמה כדי להגן עליהם,‬
‫כדי שאוכל ללכת בדרך הטובה ביותר.‬
‫אבותיי, תנו לי תשובה.‬
‫הראו לי את הידע שלכם ותנו לי סימן.‬
‫אם זו תגובת אבותיי,‬
‫הפכו אותי לישות בעלת אלף פרצופים.‬
‫למה את רוצה את הבת שלי?‬
‫את יכולה להגשים כל משאלה?‬
‫אני מבקשת מכל ליבי שתחזירי את אבא שלי.‬
‫וברגע שאחזיר את אביך,‬
‫תהיי חייבת לתת לי משהו בתמורה.‬
‫אין לי כלום.‬
‫מה שחסר ערך לאנשים מסוימים‬
‫יכול להיות יקר ערך לאחרים.‬
‫את תיתני לי את מבוקשי.‬
‫ברגע שאחזיר את אביך,‬ ‫תהיי חייבת לתת לי משהו בתמורה.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני מחפש משפחה עם שמונה ילדים.‬
‫אני רוצה שתרעילי את הבחורה.‬
‫אינך יכולה לבקש זאת ממני.‬
‫ביקשתי את הילדה.‬
‫איך היא תועיל לי מתה?‬
‫למה את רוצה את לונה?‬
‫אני הדבר שאתה לא רוצה לראות.‬
‫מה שנכתב בעבר קובע את עתידנו.‬
‫גבריאלה.‬
‫גבי, זה אני.‬
‫זה רק זיכרון. היא לא שומעת אותך.‬
‫גבריאלה לא הייתה כמוך. היא רחשה כבוד.‬
‫מצאתי את זה ליד הנהר.‬
‫אני חושבת שזה שייך לך.‬
‫איבדתי את זה מזמן.‬
‫חיפשתי כל כך הרבה זמן.‬
‫זה היה שייך לאחותי.‬
‫מריה קניננה.‬
‫מריה נעלמה ביום שבו הכפר הותקף.‬
‫לא ראיתי שוב את אחותי.‬
‫אתה תחזיר לה אותו.‬
‫לא אתה. היא תעשה זאת.‬
‫היא?‬
‫הקמע הביא אותך לכאן.‬
‫דרכיכם הצטלבו מסיבה מסוימת.‬
‫איך אדע למי לתת אותו?‬
‫את תדעי.‬
‫מה את רוצה מלונה?‬
‫גורלה הוא להחזיר לנו‬ ‫את הישות השומרת של מרנגאטו.‬
‫היא תבין שהעולם לא מונע מרצונותיה.‬
‫זה נטל כבד עבור ילדה כל כך קטנה.‬
‫הכול מונח על כף המאזניים.‬ ‫היער זקוק למגניו.‬
‫היער ואנשיי הם אחד.‬
‫כולם אחראים. אם לא, הכול ייעלם.‬
‫אם הוא לא יוכל לשלוט בכוח הזה,‬ ‫אני לא יודעת מה יקרה.‬
‫כדאי שתתרחקי ממנו.‬
‫הוא עלול לגנוב גם את הכוחות שלך.‬
‫הכול‬
‫מונח על כף המאזניים.‬
‫אם הוא ילמד לשלוט בכוחות האלו,‬ ‫יהיה לו סיכוי.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫ובלי הכוחות שלך...‬
‫ישות בת 200 שנה כמוך...‬
‫לא אעזוב את אריק.‬
‫אני מאמינה בו.‬
‫אינש.‬
‫הבת שלי...‬
‫היא כל מה שיש לי.‬
‫עשיתי הכול כדי להגן עליה.‬ ‫את מבינה את זה, נכון?‬
‫אתה לא מבין.‬
‫אהבה לא יכולה להיות אנוכית.‬ ‫עלינו לחלוק הכול.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה. תני לי ללכת.‬
‫כל זה קורה בראשך.‬
‫כי אתה חושב רק על עצמך.‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא בנאדם כזה.‬
‫הייתי ביחידה לאיכות הסביבה.‬
‫במשך שנים עשיתי כל מה שיכולתי‬ ‫כדי להגן על הטבע.‬
‫אם זה היה הייעוד שלך, איך שכחת אותו?‬
‫אינש, לא.‬
‫לא, אינש.‬
‫אינש.‬
‫אני מצטער, אינש.‬
‫אני מצטער.‬
‫לא, אינש.‬
‫אינש. לא!‬
‫אינש.‬
‫לא.‬
‫מה העניין עם התלבושת, דבורה?‬
‫אתם הרגתם את אימי.‬
‫הרגתם את אחי.‬
‫לקחתם אותי מאנשיי.‬
‫שיקרתם לי כל חיי.‬
‫חשבתי שיעזור שתהיי בסביבה.‬
‫אבל מתברר שהיית חסרת תועלת.‬
‫לך מפה, קסטרו.‬
‫או שמה?‬
‫איבדת את הארס שלך, קניננה.‬
‫היית חסרת תועלת בעבר,‬
‫ועכשיו את חסרת תועלת כמו כולם כאן.‬
‫תמיד היית פחדן.‬
‫חלש.‬
‫תמיד מתחבא מאחורי אחרים.‬
‫אני אראה לך פחדן.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-רוצי, מריה!‬
‫תן לה ללכת.‬
‫היא לא מועילה לנו עכשיו.‬
‫איפה הילדה?‬
‫תירגע.‬ ‫-אתם תיקחו אותי למרנגאטו עכשיו.‬
‫לאזו ייקח אותך לשם.‬
‫אז תתחיל ללכת, זקן. קדימה!‬
‫אבא!‬
‫הרגת את אינש.‬
‫לונה.‬
‫זה אני.‬
‫רק רציתי להגן עלייך, מתוקה.‬
‫רק רציתי להגן עלייך.‬
‫בכך שהרגת את האדם היחיד שטיפל בי?‬
‫לא ידעתי שזה יהרוג אותה, לונה. לא ידעתי.‬
‫לא ידעתי שזה יהרוג אותה.‬
‫לא ידעתי.‬
‫לא אוכל לחזור ולבטל את מה שעשיתי.‬
‫אבל יש סיבה לכך שאנחנו כאן.‬
‫אינש ידעה זאת, מתוקה.‬
‫לא הייתי צריכה להחזיר אותך.‬
‫אני צריכה להגיע למרנגאטו.‬
‫אני יודע.‬
‫זה הגורל שלנו.‬
‫לעזאזל!‬
‫איפה מרנגאטו, זקן?‬
‫האם השביל הזה אי פעם ייגמר?‬
‫לעזאזל.‬
‫מה לעזאזל קורה?‬
‫אתה מנסה לרמות אותי?‬
‫כבר עברנו על יד העץ הזה.‬
‫למה העיניים שלך לא זורחות?‬
‫למה?‬ ‫-הוא לא יכול לעשות זאת יותר.‬
‫ואני לא יכול להפוך לזאב.‬
‫הוא לא נרפא מעצמו.‬
‫אז תניחו לו, בבקשה!‬ ‫-תהיה בשקט.‬
‫השניים האלה חסרי תועלת עכשיו.‬
‫תהרוג אותם.‬
‫לא!‬
‫לאזו איבד את כוחו,‬
‫אבל הוא מכיר את הדרך.‬
‫עזוב את הילד בשקט!‬
‫אני אקח אתכם לשם.‬
‫תעזוב את הילד.‬
‫זוז, זקן. קדימה!‬
‫החלום שלי.‬
‫זה קרה בחלום שלי.‬
‫לא הקשבתי לאינש.‬
‫אימך כל כך גאה בך.‬
‫אבל עכשיו עלינו לעשות את הדבר הנכון.‬
‫לא אוכל להשאיר את הכוחות האלה בתוכי.‬
‫אנחנו לא צריכים להיות פה לבד.‬
‫אינש אמרה לי שיש כוחות אחרים‬ ‫שמגנים על המקום הזה.‬
‫תני לו ללכת.‬
‫תני לו לעבור.‬
‫מה קרה, זקן? תגיד לי.‬
‫אתה מנסה לעבוד עלינו, זקן?‬
‫ממתי אתה רואה?‬
‫אני יכול שוב לראות.‬
‫ואם אני יכול שוב לראות...‬
‫איפה כולם?‬
‫מהר!‬
‫רוץ!‬
‫קדימה!‬
‫תעזור לי! קדימה!‬
‫לאזו.‬
‫לונה הקטנה.‬
‫תראי!‬
‫זה שלך.‬
‫לא חיפשתי זהב.‬
‫לכי בדרך שלך, קניננה.‬
‫שמעת?‬
‫בסדר.‬
‫האדמה הזו היא האדמה שלי.‬
‫אנשים איבדו את החיבור שלהם לטבע.‬
‫הטבע והאנושות אינם נפרדים זה מזה.‬
‫חייב להיות איזון על מנת‬ ‫שיוכלו להתקיים יחד.‬
‫אנשים חייבים להבין‬
‫שזה לא רק הקרב שלנו.‬
‫זו לא המשימה רק של הילידים‬
‫להגן על הטבע.‬
‫אך תפקידך להשתמש בכוחך‬
‫לשם כך.‬
‫לאור הראיות שהוצגו בפנייך,‬
‫משפחת קסטרו חייבת לפצות‬
‫את העמים הילידים במדינה הזאת.‬
‫עליהם לקבל עונש פרופורציונלי‬
‫לשנות ההרס, הכאב והסבל‬
‫שמשפחתם גרמה.‬
‫את הנזק שנגרם לטבע‬
‫אי אפשר לבטל.‬
‫ואת החיים שאבדו בעקבות זאת אי אפשר להשיב.‬
‫אך צדק שנעשה ביד חזקה‬
‫יראה להם שאין עוד מקום‬
‫לקסטרו האחרים במדינה הזאת.‬
‫ניתן להשיב את האמונה שלנו בצדק,‬
‫וגם את תקוותנו לעתיד.‬
‫כולם לקום.‬
‫בגין פשעי כרייה לא חוקית‬ ‫של משאבים מינרליים,‬
‫זיהום אספקת המים בחומרים רעילים,‬
‫והקמת ארגון פשע,‬
‫אני מוצאת‬
‫את קסטרו ג'וניור אשם.‬
‫זו בדיחה?‬
‫התיק סגור.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-זה נגמר.‬
‫זו בדיחה, כבוד השופטת?‬
‫זה נגמר.‬ ‫-שופטת מטומטמת.‬
‫אני אשתחרר בעוד שבועיים.‬
‫ועכשיו? אנחנו קרובים?‬
‫כן.‬
‫תרגום כתוביות: אביגיל מירנדה‬