Hvor meget er den værd?
Jeg spørger guldsmeden.
For en sikkerheds skyld. Undskyld mig.
Hej, Lazo.
Er det fattigmandsguld?
Det er ægte guld.
Han kommer med mig.
Han er zaorien.
Kom så. Du kommer med mig.
Her.
- Hvad nu? - Hold mund.
- Hvad gør I med mig? - Hold kæft.
- Hvad vil I med mig? - Gå!
Lazo kommer.
Kom så, tosse. Af sted.
Her.
Til højre, gamle mand?
Kom så.
Kom så. Skynd dig.
Gå nu. Kom så.
- Der. - Her, chef.
Det kan du ikke. Det er et helligt sted.
Tag et billede.
Jeg troede ikke, det var sandt, men se! Det er sandt!
Vi kommer tilbage med 30 mænd mere.
Fang ham.
- Fang ham. - Fang ham.
- Hold ham. - Fang ham.
Efter ham!
Det vil Lazo ikke! Lazo vil ikke!
Lazo vil ikke!
Slip mig! Lazo vil ikke!
Det vil Lazo ikke!
Jeg takker dem, der kom før os
og velsignede os med disse børn.
Jeg giver dem muiraquitaen, så fra nu af vil dette hellige sted være lukket.
Og beskyttet mod angribere.
USYNLIG BY
Inês, hvorfor stikker vi af?
Du skal til Marangatu. Matinta guider os.
Vi må skynde os. Vi er i fare.
Kom.
Løb, Bento.
Og efterlade dig hos ham? Nej.
- Hvor er de? - Det siger jeg ikke.
Se ham ikke i øjnene, Bento.
Hvor
er
de?
- De er på vej til Marangatu. - Hvordan kommer jeg dertil?
Marangatu
er et helligt sted,
og Lazo viser dig ikke vej.
Hvad er der galt?
Din far
stjal Lazos kræfter.
- Hvad bliver han? - Det ved jeg ikke, Luna.
Det kan man ikke vide.
Slip mig!
Inês. Jeg har set det før.
I mine drømme.
Inês...
Kom nu.
Du må tage af sted alene.
Nej. Du kommer med mig.
Jeg vidste, tidspunktet ville komme.
Jeg har forberedt dig langsomt på det
i alle vores år sammen.
Og nu er du klar.
Nej, Inês.
- Jeg har allerede mistet alt. - Du mister aldrig mig.
Jeg mister heller ikke dig.
Vi ses snart.
Lazo startede alt det her.
Han fjernede mine kræfter, fordi jeg bad ham om det.
Før kunne jeg kun se de slemme ting, der skete med mig, efter jeg blev en ulv.
Var jeg ikke blevet en ulv, havde jeg ikke mødt dig.
Eller Luna.
Du accepterer mig for den, jeg er.
Bento-drengen er noget særligt med eller uden en ulv i sig.
De efterlod mig.
Vi stoppede...
Din idiot!
Du er håbløs.
Ind i bilen!
Det var huset, hvor...
Genkender du stedet?
Se, hvem jeg fandt.
Kom og sæt dig her. Kom nu.
Kom. Jeg bærer dig.
Lad os løbe. Lad os løbe udenfor.
Min far var her, ikke?
- Din far er... - Nej.
Du var her sammen med din mor, da det skete.
Hun hed Maíra.
Maíra.
Min mor fortalte tit din historie.
Du føler dig hul, ikke?
Honorato savnede dig meget.
Jeg boede her.
Débora!
Hvad sker der?
Kommer hun ikke, brænder jeg alt ned.
Ingen vil blive efterladt i live.
Hvor er børnene?
Løb. De kan ikke finde jer.
Hent tvillingerne!
Gem den i skoven.
De må ikke se dig. Bliv her.
- Flyt dig. - Nej.
Flyt dig!
Débora!
Jorden er ikke din.
- Intet her er dit. - Jaså?
Hvor er skødet, der beviser, at I er ejerne?
Hvor er Luna?
Et sikkert sted langt væk fra dig.
Nu skal du fortælle, hvad du vil med min datter.
Jeg forberedte Luna.
På hvad? Skal hun blive en af jer?
- På at være den, hun er. - Hun var et barn!
Hun kunne have levet et normalt, lykkeligt liv.
Hvad er det "normale", du taler om? Der er ikke noget "normalt".
Det her er større, end du tror.
- I spiller begge en rolle. - Hun er min datter.
Vi burde være rejst, da jeg fandt hende. Jeg skulle aldrig være gået i den båd.
Du er ikke dig selv. Du har glemt, hvem du er.
Du er træt. Du er træt.
Du er så træt.
Du er træt.
- Det er ikke dig. - Du kender mig ikke.
- Før mig til hende. - Kun Matinta kan føre dig dertil.
Kom med hende!
God tur.
Slangen Honorato blev taget. Helligdommens beskytter.
Slangen Honorato var den sidste.
Hjælp mig, og giv mig styrken til at beskytte dette sted og alle.
Jeg beder om styrke og visdom til at beskytte dem,
så jeg kan følge den bedste vej.
O forfædre, giv mig et svar.
Vis mig jeres viden, og giv mig et tegn.
Hvis det er mine forfædres svar,
så gør mig til et væsen med tusind ansigter.
Hvorfor vil du have min datter?
Kan du opfylde ethvert ønske?
Jeg ønsker inderligt, at du bringer min far tilbage.
Når jeg har bragt din far tilbage,
må du give mig noget til gengæld.
Jeg har ikke noget.
Det, som er værdiløst for nogle, kan være værdifuldt for andre.
Du giver mig, hvad jeg ønsker.
Når jeg bringer din far tilbage, må du give mig noget til gengæld.
Hvad vil du have?
Jeg leder efter en familie med otte børn.
Du skal forgifte pigen.
Det kan du ikke bede om.
Jeg bad om pigen.
Hun er til ingen nytte død.
Hvorfor vil du have Luna?
Jeg er det, du ikke vil se.
Det, der blev skrevet i fortiden, bestemmer vores fremtid.
Gabriela.
Gabi, det er mig.
Det er bare et minde. Hun kan ikke høre dig.
Gabriela var ikke som dig. Hun var respektfuld.
Jeg fandt den ved floden. Jeg tror, den tilhører dig.
Jeg mistede den for længe siden.
Jeg har ledt så længe.
Det var min søsters.
Maria Caninana.
Maria forsvandt, da landsbyen blev angrebet.
Jeg så hende aldrig igen.
Du giver hende den igen.
- Ikke dig. Det gør hun. - Hende?
Amuletten bragte dig hertil. Den krydsede din vej af en grund.
Men hvem skal jeg give den til?
Du vil vide det.
Hvad vil du med Luna?
Det er hendes skæbne at give Marangatu tilbage til os.
Hun vil forstå, at verden ikke drives af hendes ønsker.
Det er en tung byrde for en lille pige.
Alt er på spil. Skoven har brug for beskyttere.
Skoven og mit folk er ét. Alle er ansvarlige. Ellers forsvinder alt.
Kan han ikke styre kraften, ved jeg ikke, hvad der sker.
Du bør holde dig fra ham.
Han kan også ende med at stjæle dine kræfter.
Alt
er på spil.
Lærer han at styre kræfterne, har han en chance.
Det er for risikabelt.
Og uden dine kræfter...
...et 200-årigt væsen som dig...
Jeg forlader ikke Eric.
Jeg tror på ham.
Inês.
Min datter...
Min datter er alt, hvad jeg har.
Jeg gjorde det for at beskytte hende. Det forstår du, ikke?
Du forstår det ikke.
Kærlighed kan ikke være egoistisk. Vi må dele alt.
Jeg beder dig. Lad mig nu gå.
Alt det her sker i dit hoved.
Fordi du kun tænker på dig selv.
Nej. Nej, jeg er ikke det menneske.
Jeg var i miljøpolitiet.
Jeg brugte år på at gøre alt for at beskytte naturen.
Hvis det var dit kald, hvordan mistede du det så af syne?
Inês, nej. Nej, Inês.
Inês.
Undskyld.
Nej, Inês. Nej!
Inês!
Inês.
Nej.
Hvad sker der for tøjet, Débora?
I dræbte min mor.
I dræbte min bror.
I tog mig fra mit folk.
I løj for mig hele mit liv.
Jeg tænkte, det ville være nyttigt at have dig.
- Men det viser sig, at du var ubrugelig. - Gå, Castro.
Ellers?
Du har mistet din gift, Caninana.
Du var ubrugelig før,
og nu er du lige så ubrugelig som alle andre her.
Du har altid været en kujon. En svækling.
Du gemmer dig altid bag andre.
Jeg skal vise dig en kujon.
- Pis! - Løb, Maria!
Lad hende løbe.
Hun er ikke til nogen nytte nu. Hvor er pigen?
- Tag det roligt. - Du fører mig til Marangatu lige nu.
Lazo følger dig derhen.
Så gå, gamle mand. Gå!
Far!
Du dræbte Inês.
Luna.
Det er mig.
Jeg ville bare beskytte dig, skat. Jeg ville bare beskytte dig.
Ved at dræbe den, der tog sig af mig?
Jeg vidste ikke, det ville dræbe hende.
Jeg vidste det ikke.
Jeg kan ikke gøre det om.
Men vi er her af en grund.
Det vidste Inês.
Jeg skulle aldrig have bragt dig tilbage.
Jeg skal til Marangatu.
Det ved jeg.
Det er vores skæbne.
Fandens!
Hvor er Marangatu, gamle mand? Slutter stien nogensinde?
For pokker da.
Hvad fanden foregår der?
Prøver du at narre mig?
Vi har gået forbi træet før.
Hvorfor skinner dine øjne ikke?
- Hvorfor? - Han kan ikke længere.
Jeg kan ikke blive til en ulv.
Det helede ikke sig selv.
- Så lad ham være! - Vær stille.
- De to er ubrugelige nu. - Dræb dem.
Nej!
Lazo mistede sin kraft, men han kender vejen.
Lad drengen være! Jeg følger jer derhen.
Lad drengen være.
Gå så, gamle mand!
Min drøm.
Det her skete i min drøm.
Jeg lyttede ikke til Inês.
Din mor er så stolt af dig.
Vi skal gøre, hvad der er rigtigt. Jeg kan ikke holde de kræfter inde i mig.
Vi burde ikke være her alene.
Inês sagde, at der er andre kræfter, der beskytter stedet.
Giv slip på ham.
Lad ham passere.
Hvad skete der? Sig det.
Prøver du at narre os, gamle mand? Kan du se igen?
Jeg kan se igen.
Og hvis jeg kan se igen...
Hvor er alle henne?
Skynd dig! Løb!
Løb!
Hurtigt!
Hjælp mig! Kom nu!
Lazo.
Lille Luna.
Se!
Det er din.
Det var ikke guld, jeg ledte efter.
Følg din egen vej, Caninana. Hører du?
Okay.
Dette land er mit land.
Folk har mistet forbindelsen til naturen.
Natur og menneskehed udelukker ikke hinanden.
Der må være balance, for at de kan eksistere.
Folk må forstå, at det ikke kun er vores kamp.
Det er ikke op til de indfødte alene at beskytte naturen.
Men det er din rolle at bruge din magt til det.
I betragtning af de beviser, der er fremlagt for jer,
må Castro-familien give erstatning til de indfødte i dette land.
De skal have en dom, der står i forhold til de år
med ødelæggelse, smerte og lidelse, deres familie har forårsaget.
Skaderne på naturen kan ikke fjernes.
Og de tabte liv er væk for evigt.
Men retfærdighed, der uddeles med fast hånd,
vil vise dem, at der ikke længere er plads til de andre Castro-typer her i landet.
Vores tro på retfærdighed kan genoprettes,
samt vores håb for fremtiden.
Alle rejser sig.
For forbrydelserne ulovlig udvinding af mineraler,
forurening af vandforsyningen med giftige stoffer,
og dannelsen af en kriminel organisation, finder jeg
Castro Júnior skyldig.
- Er det en joke? - Sagen er lukket.
- Hvad fanden? - Det er ovre.
Er det en joke?
- Det er slut. - Dumme dommer.
Jeg er ude om to uger.
Er vi tæt på nu?
Ja.
Tekster af: Karen Dyrholm