Jaciara!
Jaciara.
Djeca.
Ostani mirna. Bit će dobro.
Ovo je blagoslov.
NEVIDLJIVI GRAD
Luna? Dušo?
- Luna? -Što se dogodilo?
Ugrizla ju je zmija.
Srce joj lupa, ali hladna je. Što da radim?
Kvragu.
Ovo nije običan ugriz zmije, Eric.
Ali znam tko može pomoći. Moramo je odvesti k vračari.
- Ne možeš ništa ovdje? - Ne mogu.
Ovo je duhovni otrov. Izjest će je.
Jaciara nam je jedina nada.
Idemo.
Dečko Bento
spasio je Lazin život.
Zar si mislio da ću te ostaviti?
- Dođi. Moramo ići. - Ne!
- Luna nas treba. - S tatom je.
Zato i jest u opasnosti.
Nisi tražila djevojčicu.
Tražila si put u Marangatu.
Nisi li?
Uništili su kuću i odveli djevojčicu.
Gotovo je, Débora.
Izjalovilo se.
Hej, šefe.
Vidi koga sam našao u tvom uredu.
Kći one vračare.
- Imala je ovu mapu. - Daj to meni.
Znam kamo idu.
U selo.
Kad dođemo, možemo je iskoristiti za pregovore.
Nemamo Clarice da nas pokriva. Ona je tužiteljica. Ne piše nam se dobro.
Bez brige.
Dobro ćemo je čuvati.
Radi što god želiš.
Ja ne idem.
Još moram riješiti neke račune.
Ali ovaj put radim sve po svom.
Idemo, Danilo.
Treba se odmarati.
Pokrenut ću čamac.
Luna, dušo, ja ću te čuvati.
Bit će u redu. Samo se odmori.
Što radiš ovdje?
Mogu razgovarati s njom?
Da, naravno. Pripazi na nju.
Lazo i ja smo s tobom.
To sam ja, Luna.
Bento.
Tata!
Dušo!
Otrčao sam u vilu kao
kad sam bio vuk.
Ali kad sam stigao, svi su trčali.
Osim Laza,...
kojeg je Bento spasio od vatre.
Dakle, ti si dječak vuk.
Bio sam.
I dalje jesi.
Moram piškiti.
Stani.
Hajde.
Neću pred njim.
Ja ću je odvesti.
Viči ako me zatrebaš.
Hej.
Požuri.
Vidjela sam talisman u tvom uredu.
Ukrala si ga?
Danilo mi ga je donio.
Shvaćam.
On je ubio Honorata.
Bili ste nerazdvojni.
Nekoć te zvao Horo.
Horo!
Uvedi je u auto.
Zaključano je, Débora. Ne radi to.
Nemoj!
Čekaj, Inês.
Nismo sami.
Niste dobrodošli.
Polako. Moramo razgovarati s Jaciarom.
Moja kći...
Otrovana je. Zmijski ugriz.
Čeka vas.
Odlaziš s Mazgom
ili bježiš od nje, oče?
Što je bilo?
Kao da si vidio duha.
Istina, odavno nisam posjetio Božju kuću.
Je li taj pogled doista nužan?
Kad me Clarice prevarila s tobom, oprostio sam to.
Zato što sam dobar čovjek.
Bogobojazan.
Ali prošlo je mnogo vremena, Castro.
- Pogriješio sam. - Shvaćam.
Znači, nikad se niste voljeli?
Ti si Božji čovjek.
Ne bi trebao žudjeti za ženom bližnjega svoga.
Prošećimo.
Hajde.
Neka uđu.
On ne smije biti ovdje. Loša ga energija okružuje.
Previše sila u jednom tijelu. Mogao bi uništiti ritual.
- Hej, ti. -Što je?
Ne možeš ostati.
Mogu pomoći. Ja sam joj otac.
Samo mene ima.
- Reci joj. - Ona zna.
Ona zna.
Bit će u redu, dušo.
Hajde, Eric.
O, ne.
Izašli su iz kolibe.
Gđa Inês je ljuta.
Što se dogodilo u podrumu?
- Rekao sam ti. Lunu je ugrizla... - Vidjela sam ti oči.
Ukrao si Déborine moći, zar ne?
Zašto si to učinio?
Pokušala mi je ubiti kćer.
Truneš iznutra.
Što govore?
- Ne znam, ali izgleda loše. - U sebi ima zmijsku kletvu.
Što? Ni ona nije htjela svoje moći?
Uzeo ih je bez njezina pristanka.
Ne može se kontrolirati.
Kad je uzrujan, svi u njegovoj blizini su u opasnosti.
Oče Venâncio,
pročitajte odlomak iz Biblije.
Ponovljeni zakon, poglavlje 32, stih 35.
„Moja je odmazda i nagrada
u vrijeme kad im noga posrne.
Jer blizu je dan njihove propasti.”
Lijepa li je riječ Gospodnja, zar ne?
Šteta što ljudi pogrešno tumače njegove riječi.
- Doista. - I ja sam to činio.
„Stavi me kao znak na srce.”
-„Jer ljubav je jaka kao smrt...” - Začepi.
- Prekršio si Božju zapovijed. -„A ljubomora tvrda kao grob.”
„Žar je njezin žar vatre.”
- Začepi. -„I plamena Jahvina.”
„Mnoge vode ne mogu ugasiti...”
Ušutkaj ovog govnara zauvijek.
Ustani, djevojčice.
Suoči se sa strahom i izbaci ga.
Luna!
Tvoj te strah truje.
Tata!
Ne želi se suočiti sa svojim strahovima.
Otrov joj dopire do srca.
Mora se smiriti.
Neće uspjeti. Tijelo joj se hladi!
Ostani ovdje.
Idem unutra.
Jaciara.
Sve u svoje vrijeme. Sad je samo ona važna.
Čuje te.
Djevojčice moja...
Znam koliko si jaka.
Moraš se sjetiti što te dovelo ovamo.
U redu je.
Ružno si sanjala.
Ne, mama. Bilo je stvarno.
Što se dogodilo ovaj put?
Zmija me ugrizla za vrat.
Mrzim zmije.
Ne govori to.
Jesi li znala da su zmije svete mnogim autohtonim narodima?
Zašto su svete?
Jer zmije predstavljaju promjenu.
Kako zmija raste,
mijenja kožu kako bi pristajala novom tijelu.
I mi smo takvi.
- Stvari nam se događaju i mijenjamo se. - Znači, zmije nisu zle?
Sve u prirodi sadrži dobro i zlo.
-Čak i ja? -Čak i ti.
Čak i mama i tata.
To sam naučila od mudre žene
koju sam upoznala u selu u Parái.
Izbaci svoje strahove da nađeš pravi put.
Ta mudra žena rekla mi je da ću jednog dana
znati kome dati ovu amajliju.
Štitit će te kad me ne bude.
Jednog ćeš dana i ti znati komu ga dati.
Ti si snažna žena, Luna.
Trebaju te.
Bok.
Znala sam da ćeš uspjeti.
Inês.
Vidjela sam mamu.
Što ti je rekla?
Da sam jaka.
Znam.
Zato smo ovdje.
Poznavala si mamu?
Bila je u Marangatuu.
Ovdje sam zbog talismana, zar ne?
Moraš završiti ono što je tvoja majka započela.
Pronaći njegovog pravog vlasnika.
Učinit ću to za nju.
Hajde. Idemo.
Samo će ti odmoći uđem li ovako među svoje.
Osjeti našu zemlju.
Znaš da si jedna od nas, zar ne?
Zato si ostavila svog potrčka.
Samo bi zakomplicirao zamjenu za djevojčicu.
-Je li ovo mnogo? -Da.
Honorato ti je bio brat.
Ukrali su nam te kao i sve ostalo iz kuće.
Maria Caninana.
Nikad te nismo prestali tražiti.
Prevladala je strah i otrov.
Mora odmah ići u Marangatu.
U Marangatu.
Moramo onamo.
- Budi oprezna s ocem. Opasan je. -Što je rekla?
Rekla je da idemo brzo.
Zahvali joj.
On ne smije ući.
- Ide unutra, Lazo. - Ne smije.
Inês je rekla da ne smijete ući.
- Idem po kćer. - Ne.
Dušo.
Rekla sam ti da ne smiješ ovamo.
Ovo je mjesto za liječenje.
-Što si učinila mojoj kćeri? - Zašto kontroliraš njezinu sudbinu?
Prijevod titlova: Jelena Rozić