Jaciara!
Jaciara.
Børnene.
Bevar roen. De klarer sig.
Det er en velsignelse.
USYNLIG BY
Luna? Skat?
Luna?
- Hvad er der sket? - Et slangebid.
Hjertet hamrer, men hun er kold. Hvad gør jeg?
Fandens.
Det er ikke et normalt slangebid, Eric.
Men pajéen kan hjælpe. Vi må tage hende med.
- Kan du ikke gøre noget her? - Nej.
Det er en åndelig gift. Den vil fortære hende.
Jaciara er vores eneste håb.
Kom.
Bento-drengen reddede Lazos liv.
Troede du virkelig, jeg ville efterlade dig?
- Kom nu. Vi må videre. - Nej!
- Luna har brug for os. - Hun er sammen med sin far.
Deri ligger faren.
Du bad ikke om pigen. Du bad mig om en indgang til Marangatu.
Ikke sandt?
De ødelagde huset og tog pigen.
Det er slut, Débora.
Alt gik galt.
Hej, chef.
Se, hvem jeg fandt på dit kontor.
Selveste pajéens datter.
- Hun havde mappen her. - Jeg tager den.
Jeg ved, hvor de skal hen.
Til landsbyen.
Vi kan bruge hende til at forhandle om en udveksling.
Clarice skal ikke dække for os. Hun er statsadvokat. Det ender ikke godt.
Bare rolig. Vi tager os godt af hende.
Gør, som du vil.
Jeg tager ikke med.
Jeg har nogle mellemværender.
Men denne gang gør jeg tingene på min måde.
Kom så, Danilo.
Hun skal hvile sig.
Jeg starter båden.
Luna. Jeg skal nok tage mig af dig.
Det skal nok gå. Bare hvil dig.
Hvad laver du her?
Må jeg tale til hende?
Ja, prøv bare. Pas på hende.
Lazo og jeg er hos dig.
Det er mig, Luna.
Det er Bento.
Far!
Lille skat!
Jeg løb hen til palæet, lige som... Som da jeg var en ulv.
Men da jeg kom, flygtede alle derfra.
Bortset fra Lazo, som blev reddet fra branden af Bento-drengen.
Du er altså Ulvedrengen.
Det var jeg.
Det er du stadig.
Jeg skal tisse.
Hold ind.
Kom så.
Jeg gør det ikke foran ham.
Jeg følger hende.
Du råber bare.
Du.
Skynd dig.
Jeg så muiraquitãen på dit kontor.
- Stjal du den? - Danilo gav mig den.
Jaså.
Så han dræbte Honorato.
I to var uadskillelige.
Han kaldte dig Horo.
Horo!
Sæt hende i bilen.
Den er låst, Débora.
Débora, lad være! Nej!
Vent, Inês.
Vi er ikke alene.
I er ikke velkommen her.
ag det roligt. Vi skal tale med Jaciara.
Min datter... Hun er blevet forgiftet. Et slangebid.
Hun venter på jer.
Rejser du sammen med Muldyret,
eller flygter du fra hende, fader?
Hvad er der galt?
Har du set et spøgelse?
Jeg har ikke besøgt Guds hus længe, men er det udtryk nødvendigt?
Da Clarice var mig utro med dig, gav jeg slip på det.
Jeg gav slip, for jeg er en god mand. Gudfrygtig.
Men det er så længe siden, Castro.
- Det var en fejltagelse. - Jaså.
I elskede altså aldrig hinanden?
Du er en Guds mand.
Du bør ikke begære din næstes hustru.
Lad os gå en tur.
Kom.
Lad dem komme ind.
Han kan ikke være her. En dårlig energi omgiver ham.
For mange kræfter i en krop. Hans tilstedeværelse ødelægger ritualet.
- Du! - Hvad?
- Du kan ikke blive. - Jeg kan hjælpe. Jeg er hendes far.
Hun har kun mig.
- Fortæl hende det. - Det ved hun.
Det ved hun.
Det skal nok gå, skat.
Kom nu, Eric.
Åh, nej!
De forlod hytten.
Frk. Inês ser vred ud.
Hvad skete der i kælderen?
- Luna blev bidt... - Stop. Jeg så dine øjne.
Du stjal Déboras kræfter, ikke? Hvorfor gjorde du det?
Hun prøvede at dræbe min datter.
Du rådner indeni.
Hvad siger de?
- Jeg ved det ikke, men det ser slemt ud. - Han har slangens forbandelse indeni.
Ville hun heller ikke have sine kræfter?
Han tog dem uden hendes samtykke.
Han kan ikke styre sig.
Når han er ophidset, er alle i nærheden af ham i fare.
Fader Venâncio, du skal læse et skriftsted fra Bibelen.
Femte Mosebog, kapitel 32, vers 35.
"Hævnen og gengældelsen tilhører mig,
til det øjeblik deres fod vakler.
Deres ulykkes dag er nær..."
Guds ord er så smukt, ikke?
Det er en skam, at folk misforstår hans ord.
- Bestemt. - Som jeg gjorde engang.
"Læg mig som en seglring ved dit hjerte,
- for kærlighed er stærk som døden..." - Ti stille.
Du brød Guds bud.
"Lidenskaben er grum som dødsriget,
dens flammer er flammer af ild..."
- Hold kæft. -"...en voldsom brand.
Mange vande kan ikke slukke..."
Luk kæften på idioten for evigt.
Rejs dig op.
Se din frygt i øjnene, og kast den bort.
Luna!
Din frygt forgifter dig.
Far!
Hun vil ikke møde sin frygt.
Giften når hendes hjerte.
Hun skal slappe af.
Hun klarer det ikke.
- Hendes krop bliver kold. - Bliv her.
Jeg går ind.
Jaciara.
Hver ting til sin tid. Hun er det eneste, der betyder noget.
Hun kan høre dig.
Min pige...
Jeg kender din styrke.
Du må huske, hvad der førte dig hertil.
Alt er godt.
- Det var bare et mareridt. - Nej, mor. Det var virkeligt.
Hvad skete der?
En slange bed mig i halsen.
Jeg hader slanger.
Sig ikke sådan.
Vidste du, at slanger er hellige for mange oprindelige folk?
Hvorfor er de hellige?
Fordi slanger repræsenterer forandring.
Når slangen vokser,
skifter den ham, så den passer til dens nye krop.
Sådan er vi også.
- Vi udsættes for ting, og vi ændrer os. - Slanger er altså ikke onde?
Alt i naturen indeholder godt og ondt.
- Selv jeg? - Selv dig.
Selv mor og far.
Det lærte jeg af en meget klog kvinde,
jeg mødte i en landsby i Pará.
Kast din frygt bort for at finde din sande vej.
Den kloge kvinde fortalte mig,
at jeg en dag ville vide, hvem jeg skulle give amuletten til.
Den vil beskytte dig, når jeg ikke er her.
Og en dag vil du også vide, hvem du skal give den til.
Du er en stærk kvinde, Luna.
De har brug for dig.
Hej.
Jeg vidste, du ville klare det.
Inês.
Jeg så min mor.
Hvad sagde hun?
At jeg er stærk.
Det ved jeg.
Det er derfor, vi er her.
Kendte du min mor?
Hun var i Marangatu.
Jeg er her på grund af muiraquitãen, ikke?
Du må afslutte, hvad din mor startede.
Du må finde dens sande ejer.
Jeg gør det for hende.
Kom så med dig.
At ankomme på den måde hjælper ikke din sag.
Mærk vores land.
Du ved, du er en af os, ikke?
Derfor efterlod du din håndlanger.
Han ville kun komplicere udvekslingen med pigen.
Horo!
- Er det meget? - Ja.
Honorato var din bror.
Du blev stjålet som alt andet i det hjem.
Maria Caninana.
Vi holdt aldrig op med at lede efter dig.
Hun overvandt sin frygt og giften.
Hun skal til Marangatu med det samme.
Til Marangatu.
Der skal vi hen.
Vær forsigtig omkring hendes far. Han er farlig.
Hvad sagde hun?
Hun bad os handle hurtigt. Sig tak.
Han kan ikke gå derind.
- Han går ind, Lazo. - Det må han ikke!
Inês sagde, du ikke må gå ind.
- Jeg henter min datter. - Nej!
Skat!
Jeg har sagt, du ikke skal komme herind.
Det er et helbredende sted.
Hvad gjorde du ved hende?
Hvorfor insisterer du på at kontrollere hendes skæbne?
Tekster af: Karen Dyrholm