EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Retten til at dømme og straffe forbrydere…
bliver overladt til autoriteterne.
Så hvad sker der…
…hvis de autoriteter…
selv bliver anklaget?
SKOLE
GULDMEDALJEVINDER
TILLYKKE TIL JUNKO JIRAIYAWAT,
FØRSTEPLADS I DEN 18. NATIONALE BIOLYMPIADE
Er du begyndt at tvivle på dine egne handlinger?
Junko, vi dekorerer tavlen. Vil du hjælpe os med at klippe papir?
Selvfølgelig.
Hej. Jeg er Nanno, den nye elev.
Er du Junko?
Var det dig, der vandt guld i biologiolympiaden?
Ja.
Du er så klog.
Egentlig ikke.
Jeg kan bare ikke lege udenfor som andre børn,
så jeg har mere tid til at læse. Det er alt.
Hvorfor sidder du i kørestol? Hvad er der galt med dine ben?
Jeg har altid haft den lidelse.
Du har altid haft den lidelse.
Hvilken lidelse er det?
Junko, hvad skete der?
Tag hende hen til lærer Waan hos sygeplejersken.
Junko har hæmofili.
Når hun får et sår, fører det til ekstrem blødning.
Det er meget farligt, især når hun støder ind i noget.
Det kan være livstruende.
Jeg har ondt af hende. Der er ingen kur eller behandling.
Nu hvor du ved det, kan du donere for at hjælpe hende.
Der er information på denne side.
JUNKO, DET STAKKELS GENI
Her er 200 baht til din behandling, Junko.
Du skal have en god fremtid, så her er 50 baht.
Tror du, 50 baht kan give hende en god fremtid, din nærigrøv?
Jeg giver hende 50 baht om dagen,
modsat dem, der giver hende et par hundrede baht og fornærmer andre.
OVERFØRSEL 5.000 BAHT TIL FRU WAAN JIRAIYAWAT
OVERFØRSEL PÅ 5.000 BAHT TIL LÆRER WAAN
Du skal være ekstra forsigtig med skarpe redskaber, okay?
Når du skærer dig, er det mere alvorligt end for andre.
Hej. Er du den nye pige i Junkos klasse?
Ja.
Jeg er Nanno.
Hvad laver du her?
Jeg var bekymret for Junko.
Jeg var der, da hun skar sig.
Bare rolig, søde.
Junko har altid været et skrøbeligt barn.
Jeg skal give hende indsprøjtninger dagligt.
Jeg elsker dig så højt, skat.
Jeg vil ikke miste dig.
Har Junko altid været sådan?
Siden hun var lille.
Hvor uheldigt.
Nemlig.
Junko har haft et hårdt og ulykkeligt liv…
Jeg talte om dig.
Det må være udmattende
at passe på nogen resten af dit liv.
Jeg har hørt folk sige, at de vil have børn,
så børnene kan passe dem, når de er gamle.
Men for dig kommer den dag aldrig.
Du skal passe Junko resten af dit liv,
og hun vil aldrig kunne gøre det samme for dig.
Sådan ser jeg det ikke. Jeg vil gøre alt for mit barn.
Jeg vil bare have, at hun er sund og rask.
Timen begynder om lidt. Kom så.
Spis det her, min egen.
Du kan sætte den i hjørnet.
Ja.
Bare sæt den i hjørnet.
-Tak. -Klart.
Er du mæt?
Ja.
Er der nogen?
Dig.
Ja?
Er du syg? Hvad laver du her?
Jeg har det fint.
Hvorfor er du så ikke til time?
Du ved godt, jeg er ny her, ikke?
Ja.
Jeg skiftede skole hertil, fordi jeg håbede at møde en vis lærer,
men jeg har ikke mødt hende endnu.
Hun burde være hos sygeplejersken.
Mener du lærer Supattra?
Hun rejste sidste semester.
-Virkelig? -Ja.
Hvor blev hun af?
Det ved jeg ikke. Det var personligt. Vi var ikke så tætte.
I var ikke tætte,
selvom I arbejdede sammen hos sygeplejersken?
Jeg skrev til hende flere gange, men hun svarede aldrig.
Det kom helt bag på mig. Hun rejste uden at sige farvel.
Jeg har ikke mødt mange lærere her.
For eksempel
lærer Khemmaka.
Underviste hun ikke i kemi ligesom frk. Supattra?
For ikke at nævne frk. Khomkrit, frk. Teethawat, frk. Nalina
og frk. Tawanwad.
Er de alle rejst?
Det er ikke så mærkeligt.
Lærerne kommer og går hele tiden.
Når de finder et bedre sted at tage hen, rejser de alle.
Med "et bedre sted",
mener du så et indelukket og fugtigt sted med saltholdig luft?
Jeg mener en smuk skole ved havet.
Det er det vel.
Alle vil flytte til et bedre sted.
Vil du ikke også gerne flytte?
Jeg kan ikke tage væk.
Du skal passe på Junko.
Hvis det var alt, bør du gå tilbage til klassen.
Det havde jeg helt glemt. Jeg kom her faktisk
for at aflevere den her til dig.
Jeg så, du efterlod den.
Først troede jeg, at det var desmopressin…
…til at behandle Junkos hæmofili.
Men det er det ikke.
Denne skole
og lærerne her er så mærkelige.
Fru Waan, Junko gled og faldt på toilettet.
Junko.
Har du givet Junko noget for at gøre hende svag?
Og du dræbte alle, der opdagede det.
Skal jeg skrive om det på internettet?
Er du tilfreds med bare at afsløre hende?
Du skuffer mig igen. Hvis jeg var dig, ville jeg dræbe hende.
Er fru Waan ikke den person, du så i din drøm?
Dit blod løber i mine årer.
Vi to har en forbindelse.
På en måde er vi som mor og datter.
Mor og datter?
Du taler hele tiden om at dræbe folk. Er det alt, du kan tænke på?
Og den drøm vil aldrig gå i opfyldelse.
Du vil måske fortryde at tænke sådan.
FRU WAAN: LAD OS SNAKKE
Tror du, at nogen vil tro på dig?
Alle beviserne er i Junkos krop.
Og ligene er stadig i dit hus.
Er det så let at tjene penge på folks sympati?
Du ved ikke, hvad du taler om, så sig ikke det.
Mener du,
at jeg ikke ved, at du ikke kan leve af en lærerløn,
så du må gøre din egen datter fortræd for at snyde folk for penge.
Er det det, du mener?
Jeg tror, at tiden er inde til,
at du bliver straffet for dine gerninger.
Hvad vil du gøre?
Bare rolig, frue.
Det bliver ikke mig, der straffer dig.
Det er der mange andre, der er villige til.
Nej!
NANNO DEL
Jeg skaffede de penge for at forære dem til de dræbtes familier.
Ved at forgifte Junko?
Jeg gjorde det ikke for min egen skyld.
Jeg gjorde det for alle andre.
Junko er et monster.
Det var hende, der dræbte dem.
Hun blev født handicappet.
Hun var et skrøbeligt barn, og hun blev ofte mobbet af sine venner.
Se hende lige. Rejs dig op, hvis du kan.
Det er ingenting.
-Hvad sker der? -Hjælp mig, frue.
De mobbede mig.
Vi ville bare hjælpe Junko med at stå på egne ben.
Junko, vær nu ikke en byrde for andre.
Junko hadede sin skole. Hun hadede sine venner og alle andre.
Hun bad om at blive hjemme, indtil hendes ben var helet.
Hun tilbragte hele dagen på sit værelse med ting, hun elskede.
Det eneste, hun var interesseret i,
var menneskets anatomi.
Først tænkte jeg ikke videre over det.
Men en dag, da hun endelig kunne gå igen,
opdagede jeg…
Hvad vil du vise mig, Junko?
Hvis det ikke er fedt, gider jeg ikke lege med dig.
Her er nogle snacks, skat.
Er det ikke smukt, mor?
Jeg prøvede at få det hele til at forsvinde.
Jeg gjorde det for at beskytte Junko…
…og for at beskytte alle andre.
Jeg måtte give hende indsprøjtninger for at gøre hende svag,
så hun ikke kunne dræbe folk.
Jeg gjorde mit bedste for at gøre mit job som mor.
Uden mig ender Junko måske med at dræbe flere.
Sagde du, det var din opgave som mor
for at retfærdiggøre dine handlinger?
Det kan ikke retfærdiggøres.
Junko er virkelig et monster.
Hørte du det, Junko? Din mor forgiftede dig.
Junko.
Jeg sagde jo, at din mor ikke er til at stole på.
Hvem er du?
Jeg er Junkos ven.
Ven?
Jeg er en nær ven.
Jeg kender hende godt nok til at vide alt,
og jeg har hjulpet hende.
Hjælpe hende hvordan?
Vi har været ofre hele livet.
Hvilken ret har de til at dømme os?
Tingene vil ændre sig fra nu af.
Undskyld. Jeg var nødt til det. Du skulle ikke dræbe flere mennesker.
De mennesker fortjente at dø.
De unger mobbede hende dag ud og dag ind.
Hent din kørestol. Kom nu.
Se. Her er din tarm.
Læreren, der aldrig hjalp mig
og endda sagde, at jeg var en byrde for skolen.
Jeg ville have hævn.
Yuri sagde, at ofre har ret til hævn.
Hvordan kunne du såre mig for det?
Jeg ville ikke såre dig, Junko.
Jeg gjorde det for at beskytte dig.
Beskytte mig?
Vi har klaret os fint i al den tid.
Så kom de og forstyrrede vores normale liv.
Det er normalt for mig at slå ihjel.
Det tog du fra mig.
Jeg ombyttede den medicin, du gav hende for længe siden,
og erstattede den med vitaminer.
Så den svage og sårbare Junko, du så…
Det var skuespil, mor.
Junko.
Jeg er din mor!
Ingen mor ville gøre det her.
Hvad stiller vi op nu?
Skal vi lade en datter dræbe sin egen mor,
mor?
Hvis du vidste, at Junko var morderen, hvorfor hjalp du hende så?
Straffer du som regel ikke forbrydere, ligesom mig
Vi bruger bare forskellige metoder.
Junko.
Tving mig ikke til at gøre det.
Junko har været et offer hele sit liv,
og hun besluttede sig for at tage hævn ligesom mig.
Folk som dig og Junko kan næppe kalde jer selv ofre.
Det er lige så svært at afgøre, hvis skyld det er.
Gjorde fru Waan hende handicappet for at forhindre hende i at dræbe flere?
Eller er det Junko,
som hævnede sig på dem, der gjorde hende fortræd?
Kan man virkelig bedømme, hvem der tager fejl?
Du bør være taknemmelig for, at jeg lod dig leve.
Du skulle ikke i fængsel på livstid for det, du gjorde,
for jeg tog mig af det hele for dig!
I stedet for at vise mig taknemmelighed,
trodser du mig.
Junko.
Vær sød at stoppe.
Undskyld.
Jeg elsker dig, Junko.
Junko.
Mor.
Junko.
Kaldte du mig ikke et monster?
Gjorde du ikke?
Bevis, at du er min mor.
En mor er ved at blive dræbt af sin egen datter.
Jeg kan ikke lade dig leve uden mig.
Undskyld.
Har du besluttet, hvem der er skyldig?
Hvorfor blandede du dig?
Hemmeligheden var mellem Junko og jeg. Forstår du det?
Menneskehedens ondskab er alt for kompliceret.
Selv kærlighed kan bruges som en undskyldning for at være egoistisk.
Undskyld.
Sådan er mennesker.
Din tid er forbi, Nanno.
Jeg vil give folket magten og lade dem straffe hinanden.
Farvel, Nanno.
Hvad skal der blive af verden? Det er så spændende.
Det er en verden med uindskrænket frihed,
hvor folk selv håndterer retfærdighed.
Vil verden
stadig have brug for mig efter det her?
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen