Tidligere i Star Trek: Picard...
Hvorfor har du brug for mig?
Fordi jeg er en gammel mand, og du er ung. Og du er stærk.
Vil du vie dit sværd til min mission?
Jeg får styr på mit liv igen.
Det er derfor, jeg tog helt herud efter dig.
Jeg tror ikke, du er klar over, hvor nederen det var at være dit barn.
Skat, det er min mor, Raffaela.
Hun kiggede bare kort forbi.
Bruce. Jeg må vide det. Har hun en søster?
Ja. Soji.
Hun er på Artefaktet.
Vel ikke den erobrede Borg-kube?
- Er du fra Tal Shiar? - Nej.
Hvis du var fra Tal Shiar, ville du så også sige nej?
Ja.
Presser jeg hende for meget, kan det aktivere hende.
- Og så er de begge to døde. - Det er jo målet.
- At dræbe dem. - Ja, dem alle sammen.
Og det kan jeg ikke gøre, før vi finder ud af, hvor hun kom fra,
og hvor resten af dem er.
Far?
Soji!
Er du okay?
Ja. Undskyld.
Mærkelig drøm. Den er tilbagevendende.
Det lød som et mareridt.
- Vil du fortælle om den? - Hvorfor? Betyder det noget for dig?
Eller er du bare uendeligt fascineret af, hvordan min hjerne fungerer?
Skal jeg vælge?
Jeg vil kende hver eneste...
...lille...
...ting...
...om dig.
Selvom du mener, jeg er en bedrager?
Det har jeg aldrig sagt.
Men du har hemmeligheder.
Og romulanere elsker hemmeligheder.
I tror, at alle skjuler noget.
Alle skjuler noget.
Om de så ved det eller ej.
Hvad skjuler du?
Ud over din jobbeskrivelse.
Dit rigtige navn?
Mit hvad?
Romulanere har ét navn blandt udefrakommende og ét blandt familien.
Men ens sande navn gemmer man til den, man giver sit hjerte.
Du ved virkelig meget om os.
Din drøm...
Var den tilfældigt skabt af din hjerne eller baseret på et minde?
Jeg er ikke sikker.
Måske ved din mor noget.
Taler du ikke med hende hver aften?
Hvor ved du det fra?
Jeg hører ting.
Narek.
Det er ikke mit navn.
Det traume, Bruce pådrog sig på Freecloud, var... betydeligt.
Voldsomme sår i hovedet og brystkassen har givet indre blødninger.
Medicinen kunne stabilisere ham, men hans...
...hans hjerte kunne ikke holde til det.
Det er svært for dig.
Sværere, end jeg havde troet.
Du sagde...
Bruce sagde til dig, at den anden er på Artefaktet.
Ja.
Han kaldte hende Soji.
Hvilket artefakt?
Det rager ikke mig. Jeg blander mig udenom.
Nej, Elnor.
Artefaktet er en forladt Borg-kube.
Borg? Ligesom Se ven of Nine?
Nej, slet ikke som hende.
Bruce sagde, at han skabte Dahj og Soji
for at afdække sandheden om forbuddet.
Hvorfor sende hende dertil?
Hvordan ved I, at hun er i live?
Det gør vi heller ikke. Derfor må vi skynde os derhen.
Men du glæder dig ikke.
"Glæder"?
Nej.
Slet ikke.
Mit sidste besøg på en Borg-kube var ikke frivilligt.
De kaldte dig Locutus af Borg.
De indførte nanosonder i dig. Transplanterede syntetiske dele på dig.
Assimilerede dine tanker med deres.
Tilgiv mig. Borgerne er obligatorisk læsning i min branche.
Det må have været rædsomt.
Men den her kube er afskåret fra resten af kollektivet.
De er udstødte og strandede og er under romulanernes kontrol.
- Måske har de ændret sig. - Ændret sig?
Borgerne?
Iskoldt assimilerer de hele civilisationer,
hele solsystemer i løbet af få timer.
De ændrer sig ikke.
De metastaserer.
Undskyld.
Du skal ikke undskylde.
Undskyld mig.
Han kan ikke se, at du også...
...plages af noget, du helst vil glemme.
Blandede jeg mig?
Denne gang, ja.
Computer.
Søg efter følgende nøgleord:
Artefaktet.
Traktat.
Borg.
BIBLIOTEKSCOMPUTER TILGÅR SØGESYSTEM
Hugh.
BETA-KVADRANT, TIDLIGERE NEUTRAL ZONE
Undskyld. Vækkede jeg dig?
Kan du ikke sove?
Hvorfor kan du lide at være her?
I rummet?
Der er koldt og tomt...
...og det vil dræbe en.
Hvad med en drink?
Du og Maddox var tæt knyttede, ikke?
Hvis du vil tale om det eller fortælle mig noget, er jeg her.
Jeg har aldrig været i seng med nogen slags kaptajn før.
Altså...
Det kan anbefales.
Hvad er der galt?
Jeg har en superevne.
Jeg kan fornemme fejltagelser, mens jeg begår dem.
Det er ikke den bedste evne.
Nej. Den er ubrugelig.
Beklager.
Det er okay.
Hvordan føler du dig?
Hul.
Blottet for håb.
Ensom.
Bange.
Hjælper det noget?
Måske i nogle timer.
Det er min.
Giv mig den.
Du ødelægger den.
Jeg har aldrig forstået din fascination af det legetøj.
Det er ikke legetøj.
Det er et værktøj.
Det hjælper tankerne på vej.
Det får kun mig til at tænke,
at jeg vil smadre det med en hammer for at få præmien indeni.
Åh, søster.
Jeg gør fremskridt.
Gør du?
Det skjuler du imponerende godt.
Hun drømmer.
En tilbagevendende drøm.
"Hun drømmer."
Er det dit fremskridt?
Hvorfor programmerende han hende til det?
Hvilken funktion tjener det?
Og hvad drømmer hun om?
At I to bliver gamle sammen
og får vanskabte, små and ro ide baby er?
Drømmer du også om hende?
Du er forelsket i hende.
I det.
Et program.
En maskine.
Nu er det nok, Narek. Jeg tager hermed over.
Alt syntetisk design tjener et formål.
Hvorfor give hende drømme?
Hvorfor mareridt?
Det er en funktionsfejl. En programfejl.
Det er det stik modsatte.
Jeg lytter.
Hendes nervebaner er autoheuristiske.
De søger og danner konstant mere effektive forbindelser.
Hver dag må den evne bumpe ind i de åbenlyse beviser på,
at hun ikke er, som hun tror, et menneske.
Den kognitive dissonans må ende et sted.
Siger du, at robotpigen har en underbevidsthed?
Ja.
Og når hun drømmer,
forliger hun de to opfattelser af selvet.
Det menneskelige
og det syntetiske.
Små stykker af sandheden prøver at finde vej til overfladen.
Det er ikke en systemfejl.
Det er en sårbarhed.
Hvis hun fortæller mig om drømmene,
kan jeg tilgå hendes hukommelsesspor
uden at aktivere hendes selvforsvarsprogram.
Oplysningerne er derinde.
Hun ved meget mere, end hun tror, hun ved.
Deriblandt hvor deres hjemplanet ligger.
Bliv ved med at dele seng med hende...
...og pil ved hende, til hun åbner sig som den tåbelige æske.
Nøglen til at åbne tan zhekran
er at tage sig tid til at forstå, hvad der holder den lukket.
Lyt.
Mærk.
Flyt hvert stykke den mindste smule, og så...
...når man er sikker...
Skal jeg være imponeret?
Tålmod, søster.
En dyd, du aldrig har haft.
Om få timer forlader vi den gamle neutrale zone
og flyver ind i romulansk rum,
hvilket er et brud på de galaktiske traktater.
Men det er helt i orden, for jeg ved, du har en plan for,
hvordan vi får adgang til et lukket romulansk forskningsanlæg på en Borg-kube,
hvor det vrimler med Tal Shiar. Alt sammen uden bemyndigelse.
Og uden at dø.
Jeg har tænkt over det, og jeg tror på...
Jeg synes, vi skal udgive os for at være forskere.
- Med mine kvalifikationer... - Det dur ikke.
Hvis ikke romulanerne straks genkender mig,
så gør Borgerne.
Kollektivet glemmer ikke en af deres egne.
Den eneste sikre måde at få adgang til kuben er Qowat Milat-metoden,
hvor vi er helt åbne.
Det er Qowat Milat-metoden.
Spændingerne mellem jer gør mig urolig.
På Artefaktet er der en organisation, der hedder Borg-genindvindingsprojektet.
Dens uafhængighed er sikret i traktater.
Hvis jeg kan blive akkrediteret som diplomat for Føderationen
og udsending til projektet,
vil romulanerne være tvunget til at lade mig mødes med lederen
for at undgå en krise med Føderationen.
Hvad hvis lederen ikke vil mødes med dig?
Jeg kender ham, og det tror jeg, han vil.
Mind mig om, hvorfor Føderationen skulle gøre det for dig.
Det er ikke for mig.
Okay. Ryk lige tilbage.
Giv mig lige lidt plads.
Hvis jeg skal overtale Føderationen, så...
Det er en dårlig idé.
...ryk tilbage og klap i.
De her folk, altså.
Godt.
Computer, anmoder om underrumskommunikation gennem Comnet 4
med mit kryp... kryptonym
til de følgende.
Kommandør Raffaela Musicker.
Emmy.
Jeg skulle have afvist opkaldet.
Hold nu op. Du kan da ikke slippe af med mig.
Jeg kender til alle dine lig i lasten.
Det ligger langt tilbage.
- Hvad har du brug for? - Av.
Ringer jeg kun, hvis jeg har brug for noget?
Eller når du er halvsnalret og sentimental.
Skat, jeg har brug for nogle diplomatiske akkreditiver.
Ikke til mig. Til Jean-Luc Picard.
Picard? Arbejder du sammen med ham igen?
- Hvor skal han hen? - Til Artefaktet.
Seriøst, hvor skal han hen?
De har gang i det der Borg-genindvindingsprojekt.
JL har brug for at mødes med lederen.
Han er på en slags lille mission.
Gid jeg kunne hjælpe, Raffi, men det her kan jeg simpelthen ikke.
Der gives kun adgang til videnskabelig forskning.
Den romulanske vinkel gør det meget vanskeligt.
Romulanerne har været onde i sulet i 250 år.
Men det vil betyde meget for admiralen.
Jeg ville ønske, jeg kunne hjælpe.
Ja.
Nej, det forstår jeg godt.
Det bliver nok bare lidt pinligt,
når vi tropper op derude om tre timer.
Hvad?
Jeg sender min position.
Vent, Raffi.
Hvem har givet jer tilladelse til at være der?
Du kender jo Picard.
Alt i ham, der ikke er ego, er et hidsigt id.
Nu skal du høre godt efter.
I må straks vende om. Flyv ikke videre.
- Det er for sent. - Hvis I ankommer uden tilladelse,
- er det teknisk set en krigshandling. - Ja.
Jeg ved det godt.
Selv hvis I nægter at være involveret,
vil romulanerne ikke tro på jer, vel?
Picard er indbegrebet af Føderationen.
Hans ansigt er sikkert stadig på brochurerne.
Det er derfor, jeg advarer dig.
Vi kan gøre det ordentligt.
Diplomatisk mission. Officielle akkreditiver.
Jeg vil ikke ende foran den forkerte ende af en disruptorkanon, Emmy.
Jeg planlægger stadig at drikke mig ihjel.
Et døgn. Ind og ud.
Raffi, jeg siger det her som din gamle ven.
Ring aldrig til mig igen.
Jeg havde den samme drøm igen.
Jeg ville spørge min mor om den, men...
Ja?
Jeg faldt i søvn, mens jeg talte med hende.
Sker det tit?
At du falder i søvn, mens I taler.
Nej.
Måske. Det ved jeg ikke.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Narek, hvad er der?
På alle romulanske anlæg
bliver alle ind- og udgående transmissioner overvåget.
Det handler jo om sikkerheden for Borg-teknologien,
men alle afvigelser bliver automatisk registreret.
Afvigelser? Hvad mener du?
Alle dine opkald til din mor varer 70 sekunder.
Hvert eneste opkald. Hver eneste dag.
Præcis 70 sekunder.
Det er umuligt.
Jeg kan vise dig listerne.
Hvor længe har du kendt mig, Chris?
Ganske længe nu.
Jeg har en søn.
Vidste du det?
Hvad siger det, hvis man kender nogen i årevis uden at møde deres barn?
Han er voksen.
Gift.
Han får snart selv et barn.
En lille pige.
Ikke en, jeg kommer til at kende.
Ingen har held med alting, Raff.
Hej. Mor?
Skat. Er du okay?
Hvad er klokken der? Er du ikke på arbejde?
Mor, jeg fik ikke talt med dig om min drøm.
Er far der?
Han er i laboratoriet og ville ikke forstyrres.
Mor.
Mor, jeg tror, der er noget galt med mig.
Ja. Du knokler for meget.
Hvis du ikke skal arbejde nu, hvorfor så ikke lægge dig ned lidt?
Mor...
Hvorfor ikke lægge dig ned?
Ja.
Mor?
Hvis du ikke skal arbejde nu, hvorfor så ikke lægge dig ned lidt?
"Ifølge Deres hasteanmodning
tildeles admiral Jean-Luc Picard hermed midlertidige akkreditiver
som Føderationens særlige udsending til Borg-genindvindingsprojektet.
Formålet er begrænset til
at mødes med projektets øverste leder.
Akkreditiverne gælder for admiral Picard og kun..."
"...og bliver ikke fornyet."
Vi må blive på skibet.
Ja, det må I vel.
Du ser skuffet ud.
Nej. Lettet.
Vi har ikke fået landingsgodkendelse.
Romulanerne har begrænset dig til nærmere fastsatte teleporteringskoordinater.
Jeg tager naturligvis med dig.
Du hørte det godt.
- Kun mig. - Min troskabsed
er stærkere end diplomatiske regler.
Tror du, jeg er glad for at skulle alene af sted?
Det er alene eller slet ikke.
Jeg hader allerede det her sted.
Rios, jeg holder linjerne åbne.
Uanset hvad forlader du ikke skibet.
Er det forstået?
Formodet alder: 37 måneder.
Hvad?
Nej.
Formodet alder: 37 måneder.
Formodet alder: 37...
Formodet alder: 37 måneder.
37 måneder.
Formodet alder: 37 måneder.
Hallo?
Giv slip!
- Slip mig! - Locutus.
- Nej! - De vil ikke have, at du falder.
Hugh?
Jeg troede ikke på det...
...før nu.
Velkommen til Borg-genindvindingsprojektet.
Jeg ved ikke, hvad du laver her, men jeg skal nok hjælpe dig.
Det er rart med en ven her.
Det er svært at komme tilbage. Det ved jeg godt.
Det er det sidste sted, vi ønsker at se igen.
Hvordan kan du holde det ud?
Hvorfor har du valgt at bo her?
Projektet manglede en leder.
I det mindste kan jeg som borger i Føderationen
rejse når som helst i modsætning til alle de andre xBs på kuben.
XBs?
Tidligere Borger. Det kalder vi os selv.
Et nyt navn kan være første skridt mod en ny identitet.
Det lærte jeg på Enterprise for mange år siden.
Det er ikke længere en Borg-kube.
Det er Artefaktet.
Og du er Jean-Luc Picard, ikke Locutus.
Det ligger langt bag dig.
Tak, Hugh.
Du har ret.
Det er meget længe siden.
Sig, hvad jeg kan gøre.
Jeg leder efter nogen.
Menneskelig af udseende. Fra Jorden.
Hun laver måske en form for forskning her.
Hun hedder Soji...
Dr. Soji Asha.
Ja.
Så er hun nok i alvorlig fare.
Hvad...
Hvorfor spørger du om det?
En fornemmelse. Der er noget ved hende.
Noget ved, at du rejser så langt som hertil.
Og noget ved den elegante, unge romulanske spion,
der dukkede op for to uger siden
og foregav ikke at stille spørgsmål om hende.
Kan du føre mig til hende nu?
Alt, hvad jeg ejer, Narek. Intet af det er mere end tre år gammelt.
Intet. Fotografier, dagbogsindlæg.
Hvordan vil du forklare det?
Det kan jeg ikke.
På en eller anden måde er alting i mit liv forfalsket.
Mine opkald hjem, mine... Min mor, Narek.
Hvordan... Hvordan kan min mor ikke være...
Har du overvejet,
om nogen kan have plantet falske minder i dig?
Det er sket før.
Det lyder tosset, men nogen kan have håbet på at udnytte dig
til at finde noget for dem her på kuben.
De kan have ændret din hukommelse for at skjule deres hensigter.
For at finde noget?
Narek, jeg er bange.
Det ved jeg godt.
Vi skal nok komme til bunds i det her.
Sammen.
Jeg ved måske, hvordan du kan komme til at forstå det her.
Det er en traditionel romulansk metode.
En form for... meditation.
Zhal Makh.
Jeg har læst om det. Jeg troede, det var tabu for ikke-romulanere.
Det er det også.
Netop derfor bør vi prøve.
Kom.
Hvad er det for et sted?
Her kommer vores patienter sig
efter traumet ved genindvindingsindgrebet.
Jeg havde aldrig troet,
at assimilering kunne helbredes i så stort omfang.
Og så endda af romulanere.
Resultatet er langtfra ideelt.
Du gør noget godt, Hugh.
Det behøver ikke at være perfekt.
Efter alle de år
viser du, hvad Borgerne er nedenunder.
De er ofre...
...ikke uhyrer.
Alligevel er vi det mest forhadte folk i galaksen
og lige så hjælpeløse og underkuede som før.
Men nu er vores dronning bare romulaner.
Tak, fordi du viste mig det.
Ingen forstår det bedre, end du gør.
En Picard som fortaler for frie Borger...
Det ville være da være noget særligt, ikke?
Nu er du jo kommet helt herud.
Soji er vist ikke på arbejde i dag.
Lad os se, om vi kan finde hende.
Raffi.
Raff, vågn op.
Her. Jeg har kaffe til dig.
Og du skylder mig to stykker latinum.
Tvillingen er stadig i live.
- Vrøvl. - Det passer.
Picard har meldt tilbage.
Jeg troede, det var en sikker vinder.
Hvorfor?
Fordi du er en evig pessimist.
Nej.
Hvorfor holde hende i live?
Tal Shiar dræbte Dahj.
De jagtede Maddox på Freecloud. De ved, hvordan hun ser ud.
De må være på sporet af hende. Hvorfor holde hende i live?
De må skulle bruge hende.
Hvad skal Tal Shiar med en syntet?
Er her ledigt?
Ikke for hende.
Hun er sammen med mig.
Zhal Makh er ikke for rundører.
Og en underkommandørs gradstegn er ikke for idioter. Du risikerer at miste dem.
Det beklager jeg.
Én ting ad gangen. Tag dine støvler af.
Det er smukt.
Forleden spurgte du, om jeg holdt af dig.
Det var ikke, fordi jeg ikke ville svare.
Derude er det bare for farligt at vise dig det.
Her er jeg tryg.
Jeg kan vise dig mit sande jeg.
Jeg kan være...
Sårbar?
Hrai Yan.
Hvad? Jeg...
Mit sande navn...
...er Hrai Yan.
Skal jeg starte her?
Ja. Det er yut makh.
Det betyder "lukning", ikke "åbning",
En rejse langs stien Zhal Makh
forstås som en rejse, der altid begynder med lukkede øjnene.
En rejse ind i centeret af hjernens mest intime rum,
hvor de dybeste sandheder findes.
Dine drømme.
Jeg er tilbage, hvor det altid starter. Jeg hører regnen tromme mod ruden.
- Far? - Hvorfor kalder du på din far?
Fordi jeg var bange.
For hvad?
Tordenen.
Var du bange for torden som barn?
Det ved jeg ikke.
Hold øjnene på stien.
Hvad føler du, når din far ikke svarer?
Ensom.
Svigtet.
Godt.
Du kommer til lu Shiar, at løfte blikket.
Og der er et vindue?
Hvad er der udenfor?
Jeg har aldrig kigget den vej før.
Prøv.
Det kan jeg ikke.
Det er okay.
Prøv at holde fast i detaljerne.
Fortæl mig, hvad du føler.
Squoodgys pels mod mine fingre.
Mit hår er koldt.
Jeg sveder.
Godt.
Nøglen til Zhal Makh er at indse, at man selv har kontrollen.
Dit sind,
dine drømme.
Du skal føle dig fri til at udforske det efter behag.
Føler du, at du har kontrollen?
Jeg kan ikke se så meget.
Mørke.
Måske træer.
- Træer? - Men...
Men jeg er ikke sikker.
Du klarer det rigtig flot.
Du kommer til en ny del.
Glam wath,
udfoldningen.
Jeg er ved døren til min fars værksted.
Jeg... kan se ham derinde, men jeg kan ikke se, hvad han arbejder på.
- Hvorfor ikke? - Orkideerne.
Jeg kan aldrig se forbi orkideerne.
Nu flytter han sig.
Jeg vil gerne gå derind, men når jeg prøver...
Soji!
- Undskyld, jeg... - Det er okay. Hvorfor vågnede du?
- Fordi jeg er bange. - For hvad?
Det ved jeg ikke. At få ballade.
Jeg må ikke være der.
Soji, du er så tæt på.
Bag døren er der det, du har ledt efter.
Vri glam, centeret.
Din underbevidsthed prøver at fortælle dig sandheden, men du skal gå ind.
Du skal tro på, at du kan.
Kan du gøre det... for min skyld?
Jeg kan prøve.
Du træder ind i rok han.
Dr. Asha?
Sektorerne 5-8 og op til 5-21 og alle åbne sektorer
er midlertidigt lukkede, da der er registreret protometrisk aktivitet.
Har man været i de påvirkede...
Hvad er det her?
Hun er tæt på at opdage, hvem hun i virkeligheden er.
Hvad mener du? Hvem er hun?
Der er ikke tid. Du må finde hende, Hugh.
Der står, at hun ikke er på kuben. Det kan ikke passe.
Medmindre... nogen har skjult hende.
Jeg skubber døren op nu,
og jeg træder ind.
Jeg kan se orkideerne.
De er smukke. De oplyses af ovenlysvinduet.
Min far elsker dem, som var de hans børn.
Din far vil råbe ad dig, men denne gang lader du dig ikke stoppe.
Uanset hvad fortsætter du.
Soji!
- Jeg kan se min far. - Hvordan ser han ud?
Åh nej. Hans ansigt... Jeg kan ikke se det.
Jeg kan aldrig se det. Han kommer mod mig.
Kig bag orkideerne. Nu.
Okay. Jeg kigger bag orkideerne.
Hvad kan du se?
Det er mig.
Det er mig, men jeg er i mange stykker.
Jeg... er en dukke.
Kig op gennem ovenlysvinduet. Hvad kan du se?
Jeg kan se to røde måner. De er så mørke som blod. Og en masse lyn.
Flot klaret, lillebror.
Narek, hvad betyder det?
Jeg skal finde frem til en planet med to røde måner og konstante lynnedslag.
Hvad betyder det?
Det betyder...
...at du har fundet dit hjem.
Se.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor lå jeg der?
Bare rolig.
- Du skal ikke være bekymret. - Nej.
Hvorfor arbejdede han på mig?
Fordi du ikke er ægte.
Det har du aldrig været.
Narek?
Farvel, Soji.
Narek.
Narek?
Narek!
Narek.
Nej. Strålingen.
- Hun er online igen. - Hvor er hun?
Mellem to niveauer, ser det ud til.
Der er noget galt. Hun bevæger sig alt for hurtigt.
Hun er blevet aktiveret.
Hugh, før mig til hende. Nu!
Personaleemblem 74983-2.
- Fjendtlig? - Ja, ekstremt farlig.
Direkte forude.
Locutus?
Af vejen, tak.
Soji?
Kender du mig?
Jeg hedder Jean-Luc Picard.
Jeg er en af din fars venner,
og din søster opsøgte mig for at få hjælp,
men jeg kunne ikke hjælpe hende.
Lad mig hjælpe dig, Soji.
- Ved du, hvad der sker med mig? - Ja. Lad mig forklare.
Romulanere. Mange.
- Hugh, kan du få os ud? - Denne vej.
Kom.
Stol på mig.
Jeg beder dig.
De er i en alvorlig knibe, og han svarer ikke.
Hvilken vej?
Kom.
Det er dronningecellen.
- Har jeg... - Husk.
Selvom du aldrig har været her før.
Ja.
Samme her. Det er der bare alt sammen.
Den her er fra efter din tid. En rum for skyder.
Borgerne fik teknologien, da de assimilerede sikarianere.
Kun dronningen måtte benytte den i et nødstilfælde.
Den har en teoretisk rækkevidde på...
Fyrre tusind lysår.
Raffi, vi har fundet en vej væk fra kuben, men vi skal af sted nu.
Vi finder et mødested.
Mødested? Hvor skal du hen?
Nepenthe.
Rios, kender du den?
- Ja, men hvordan... - Nej.
Bare mød os der.
Hvor er knægten?
Hænderne op.
Elnor, jeg sagde, du skulle blive på skibet.
Ja. Jeg ignorerede det.
Tak.
Der er flere vagter på vej. Jeg kan høre dem.
Hun har ret. Vi er næsten på fuld kraft.
Af sted. Jeg sørger for, at de ikke kan spore jer.
Kom, Elnor. Den her fører os til et sikkert sted.
Jeg dækker jeres flugt. Jeg har svoret at forsvare dig med mit sværd.
Så løser jeg dig fra din ed.
Jeg afviser at blive løst.
- Hvad laver du? - Gør klar til kamp.
- De nærmer sig. - Hugh.
Den er klar. Træd igennem.
Elnor. Jeg efterlader dig ikke igen.
Det glæder mig meget at høre.
Kom nu. I er kommet så langt. De vil udslette hende, Picard.
Kom.
Det tager nogle minutter at lukke alt ned og skjule rummet igen.
Kan du holde dem stangen så længe?
Jeg får ikke brug for minutter. Hold dig bag mig.
- Smid våbnene! - Smid sværdet!
Jeg beder jer, venner. Vælg livet.
Tekster af: Eskil Hein