Tidligere i Star Trek: Picard...
Syntetikker ute av kontroll senket planetens forsvarsskjold
og ødela skipsverftet Utopia Planitia fullstendig.
Fortell oss det. Hvorfor sluttet du egentlig i Stjerneflåten?
Fordi det ikke var Stjerneflåten mer!
Vi er ferdige her.
- Hva er det som skjer? -Vær så snill.
Finn Picard. Han kan hjelpe deg.
- Hva vil du her? - Jeg var sammen med kjæresten.
De drepte ham.
Nei!
Noe inni meg visste bare hva jeg skulle gjøre,
hvordan jeg skulle bevege meg og slåss.
Fordi alt inni meg sier at jeg er trygg hos deg.
Jeg hadde en god venn. Kapteinløytnant Data.
Han malte deg, akkurat slik du er her og nå.
Det er umulig.
Han kalte maleriet Datter.
Hold deg nede.
Hun kom hit for å finne trygghet.
Nei!
Jeg skylder henne å finne ut hvem som drepte henne og hvorfor.
Androidene som ødela Mars, kom herfra.
DAYSTROM-INSTITUTTET
Ingen har klart å gjenutvikle vitenskapen som ble brukt til å skape Data.
Så kom Bruce Maddox.
Teorien hans var at hele Datas kode, selv minnene hans,
kunne rekonstrueres fra ett enkelt positronisk nevron.
Da er Data, eller en del av ham, i live.
Det er umulig å vite uten å undersøke...
Dahj. Datas datter.
De skapes som par.
Doktor Asha.
- Narek. - Soji.
- Tvillinger? -Tvillinger.
Så det fins én til.
Hør etter, alle sammen. Gratulerer med Første kontakt-dagen.
Det vil bli avholdt feiringer på rekreasjonsområder
under alfa og betas fastsatte vaktpauser.
SKIPSVERFTET UTOPIA PLANITIA
14 ÅR TIDLIGERE
Overordnede må levere inn utfylte vaktlogger før skiftet er over.
Vedlikeholdsledere fra sektor tre må melde seg for sikkerhetstrening
klokken 08.00.
God morgen, plastfolk.
God morgen, Mr. Pincus.
Vi begynner å jobbe.
A500-vedlikeholdsproblemer må meldes til lederne for syntetikkpersonalet
før manuelle avstengningsprosedyrer startes.
Alle de andre tri-hy-stasjonene her får fri på første kontakt-dagen.
Ikke vi. Hva har vi gjort galt?
For å ha et minimalt mannskap, må det være et mannskap der.
Ungene mine spiser helt sikkert kake på jorden.
Hei, F8.
- Fant du på noe i går kveld? - Visst pokker.
Å ja, hva gjorde du?
Ingenting.
Visst pokker.
Hei, F8, jeg har en til deg.
Hva er brunt og "pinnelig"?
Teratogensk kjølemiddel. Isonukleinrester.
Boson-anriket nanopolymer.
En pinne.
Skjønner du den?
Nei.
KUN FOR GODKJENT PERSONALE
Han får meg til å grøsse.
Hei, han kan høre deg.
Hva så?
Du kan ikke fornærme dem, de er ikke mennesker.
Og de kan rive opp massivt titan uten noe problem.
Hva er du, søsteren hans?
Hvem oppdro deg?
Jeg skulle ønske de gikk tilbake til å bruke aminomatrikser i replikatorene.
Det har du rett i.
Rom-ananas igjen.
Jeg vet hva som er brunt og pinlig.
Denne maten er det.
Hei, fyren er heldig som ikke må spise dette svineriet.
Her er litt brun og pinlig møkk.
Replikerer du fluer i den også?
Hva driver du med?
Advarsel. Flere syntetiske arbeidsenheter har funksjonsfeil.
Kom deg vekk derfra!
Deflektorskjoldene er nede i alle Utopia Planitias sektorer.
- Jeg gjentar, advarsel. - Helvete!
Flere syntetiske...
Sentralen, dette er tri-hy-stasjon A19.
Syntenhet F8 har en funksjonsfeil.
En mann er skadet.
Jeg gjentar, en mann er skadet.
Ikke angrip!
Svikt i nettet oppdaget.
Gå umiddelbart til sikkerhetssonene.
Sammenbrudd i sikkerhetsnettverket oppdaget.
Avgrensninger mislyktes. Evakuer umiddelbart.
Orbitale forsvarssystemer svikter.
Nødevakueringsprotokoll igangsatt.
Kaskadesvikt er under utvikling.
Overflateskanninger er negative.
Ingen materie eller sporstoff som samsvarer med Dahj Asha er til stede.
De slettet henne.
Og så slettet de seg selv.
Det er helt klart måten Tal Shiar gjør ting på, men...
På jorden?
Ikke engang Tal Shiar er så dristige.
Men hvem da?
Det må være det.
Zhat Vash.
Og da var vi i gang.
Hva er "Zhat Vash"?
En legende fra Tal Shiar.
Det er en slags busemann de skremmer nye rekrutter med.
Og barn.
Forklar, vær så snill.
Her i Føderasjonen
henviser dere til Tal Shiar som det romulanske hemmelige politiet.
Men det er litt overflødig.
Du kunne satt "hemmelig" foran nesten alle sider av romulansk kultur.
Jeg har hørt, og har grunn til å tro,
at Tal Shiar bare er et alias for en langt eldre sammensvergelse,
at før Tal Shiar fantes Zhat Vash.
"Zhat Vash" er et uttrykk som av og til brukes om de døde,
de eneste som virkelig holder på hemmeligheter.
- Illevarslende. - Nei, passende.
For det er det eneste formålet med Zhat Vash.
Å holde på en hemmelighet som er så dyp og fryktelig
at bare å få vite den kan knuse en persons sinn.
Er du sikker på at hun sa at han ble drept her, i leiligheten hennes?
Det sa hun.
Selv om bevisene tyder på det motsatte.
Er det tåpelig å spørre hva den forferdelige hemmeligheten er
som Zhat Vash holder på?
Ingen utenfor Zhat Vash vet det sikkert.
Men jeg har hørt rykter.
Romulanske kriminaltekniske metoder for å rekonstruere molekyler
er ulovlige i Føderasjonen.
Sier du det? Det ante jeg ikke.
Ja, og de er også upålitelige.
Resultatene er i beste fall tvilsomme.
Ja, det er akkurat det vi ville at dere skulle tro.
Da jeg var ny rekrutt,
- drakk min første veileder... - Min mor.
- ...seg full på romulansk øl... - Min far.
...og røpte at i kjernen av Zhat Vashs oppgave
lå en dyp og ustyrlig avsky.
Avsky overfor hvem?
Ikke hvem. Hva.
- Mer vin? -Overrask meg.
Dahj, replikatormenyene dine er tragiske.
Svært usedvanlig.
Det sies at de arbeider uten å bry seg om traktater eller domsmyndighet,
og ikke bare i romulanske verdener,
men innenfor Klingon-imperiet, Gorn-hegemoniet,
selv i Føderasjonen,
og at de har holdt på denne hemmeligheten i mange tusen år.
Frekke jævler.
De har overskrevet partikkelrestene.
Overskrevet dem?
Ja, og på en veldig sofistikert måte.
Det kan knapt oppdages.
Om man ikke vet det, vises det som instrumentsvikt.
Men det er det ikke. Det er en ren sletting.
Kan du finne dem igjen?
Har du ikke lagt merke til det totale fraværet
av noen form for kunstig liv i romulansk kultur?
Vi har ikke androider eller AI-er. Vi studerer ikke kybernetikk.
Datamaskinene våre er begrenset til rent numeriske funksjoner.
De må ha fylt rommet med antileptoner.
Noe som ikke er ufarlig for dem selv, forresten.
Dette stedet har ikke bare blitt rengjort, admiral, det er skrubbet rent.
Kan man forvente det av Zhat Vash-ene dine?
De er ikke mine. Og jeg trodde ikke du trodde på dem.
Jeg holder kanskje på å skifte mening.
Så alt dette dreier seg om Zhat Vashs hat mot androider?
Det er ikke bare et hat.
Det er hat, frykt og ren avsky mot alle former for syntetisk liv.
Hvorfor det?
Det kan jeg ikke fortelle deg. Jeg vet ikke.
Men jeg er sikker på at det er tausheten som holder munnene til Zhat Vash lukket
like sikkert og evig som døden.
Agentene ønsket ikke å etterlate et inntrykk
av at stedet var skrubbet rent.
Vi kan finne noe de har oversett,
et faktisk spor gjemt inne i et falskt spor, for å si det sånn.
Noe sånt som dette, for eksempel?
Det er ikke registrert noen inngående eller utgående samtaler.
Informasjonen er der,
men indeksene er slettet med stor nøyaktighet.
Det er umulig å sortere dataene.
De har i bunn og grunn sterilisert dem slik at de kvalitativt er agnostiske.
Det fins ingen skiller. Alt ser ut som alt annet.
Alt vi trenger, er en registrering av kontakt hun kan ha hatt med søsteren.
Og det er utvilsomt her,
men det vil se ut som alt annet.
Nei, det vil se ut som henne.
Som Dahj.
Hva heter hun? Doktor Jurati.
Hun sa at de ville være eneggede tvillinger, ikke sant?
- Enda likere, muligens. - Ok.
Hva er det første du gjør når du kobler til en ny digital assistent?
- Jeg introduserer meg. - Akkurat.
Datamaskiner liker effektivitet.
Det en datamaskin gjør er å bygge opp heuristikker,
snarveier til oppgavene den gjør oftest.
Du sier at om de ikke var mulige å skille fra hverandre,
kan maskinen på et tidspunkt ha blandet sammen Dahj og søsteren.
Akkurat.
Om den gjorde det, selv om det bare tok noen sekunder før den så feilen,
kan merkelappene fortsatt være her,
oversett av selv den flittigste skurekone.
Der har jeg deg.
Ok.
Alle disse gikk ut.
VARSEL: FALSK POSITIV
Disse kom inn.
Det er henne.
Spøkelser i maskinen.
Kan du si meg hvor hun er?
Nei.
Men jeg kan si deg hvor hun ikke er.
Informasjonspakker som ikke er lokale, sendes gjennom underromsreleer.
Dette etterlater ørsmå, men umiskjennelige kodemerker.
Ikke lokale?
Jeg sier at denne overføringen ikke er fra jorden.
Er du sikker?
Uansett hvor denne jenta ringte søsteren sin fra,
var det ikke her på jorden.
Vakker?
Ingen har sagt det om en Borgkube før.
Dette er ikke en Borgkube, Narek. Det er artefakten.
Borgkuben er sterk og allmektig.
Artefakten har gått seg vill,
er atskilt fra Kollektivet,
ødelagt, sårbar.
Syns du at sårbarhet og det å være ødelagt er vakkert?
Er det merkelig å finne skjønnhet i ufullkommenhet?
Ikke særlig romulansk.
Men det er ikke noe særlig romulansk ved dette stedet i det hele tatt.
Bortsatt fra de nåværende eierne
og utbyttet du får fra utnyttelsen av borgteknologien.
Er du en samfunnsfiende, doktor Asha,
sendt av fienden for å fremkalle en revolusjon blant forskerne?
Ja, det er jeg.
Men nå er det for sent. Du har ligget med meg allerede.
Det gjør deg til en medskyldig i sammensvergelsen.
Jeg må helt klart
bringe deg til taushet.
Prøv.
På tide å gå på jobb.
Ja, jeg også.
Har du en jobb? Jeg trodde du var en romulansk levemann.
Vi har alle en rolle å spille.
Kan jeg spørre deg om noe?
Ja da, bare ikke forvent et svar.
Har vi lov til å ha sex eller er det en hemmelighet?
Helt klart det siste.
Er alt romulanere gjør en hemmelighet?
Det kan jeg ikke avsløre.
Er navnet ditt virkelig Narek?
Det er ett av dem.
Er det noe du kan fortelle meg om deg selv?
Ja.
Jeg er en veldig privat person.
Så vi ses ved kontrollpunktet?
- Mener du det? - Jeg må se hvordan det virker.
I din nye stilling som hva?
Kan du holde på en hemmelighet?
Ja.
Bra.
Det kan jeg også.
Han sa at jeg ville finne deg her ute.
- Moritz. - Hei, Jean-Luc.
Det er veldig lenge siden sist.
Altfor lenge.
Jeg vet at det var noen problemer med det fjernstyrte med-skannet,
men jeg forventet ikke et hjemmebesøk.
La meg bare...
Kontoret ditt sa
at de ville sende meg sertifikatet for interstellar tjeneste
så snart du hadde sett resultatene.
Jeg forstår.
Du vil kanskje ha noe sterkere.
Med-skannet ditt lå på eller over Stjerneflåtens minimumsnivå for alt.
Kardiovaskulært, metabolsk, kognitivt.
For en fortidslevning er du i fin form.
Bare det lille avviket i isselappen.
Jeg ble fortalt for lenge siden at det kunne skape problemer til slutt.
Manglende matlyst, humørsvingninger, foruroligende drømmer?
Upassende raseriutbrudd på interplanetariske nyhetshologrammer.
Hva tror du det er?
Jeg må ta flere prøver.
Det kan være ett av flere relaterte syndrom.
Og prognosen?
Kom igjen. Si det, doktor Benayoun.
Noen få kan behandles, men alle ender på samme måte.
Noen tidligere enn andre.
Jeg forstår.
Du må godkjenne meg for Stjerneflåten,
at jeg er kvalifisert for interstellar tjeneste.
Vil du gjøre det?
Du vil vel ikke nedlate deg til å si hvorfor?
Et hemmelig oppdrag?
Vi hadde nok av dem på Stargazer, hadde vi ikke?
Husker du den gangen i ildskogen på Calyx...
Doktor Benayoun.
Tilgi meg.
Vil du virkelig ut i kulden igjen, når du vet dette?
Mer enn noensinne, når jeg vet dette.
Jeg vet ikke hva slags vanskeligheter du planlegger å havne i.
Kanskje, hvis du er heldig,
tar de livet av deg først.
Alle besøkende må melde seg ved hovedvaktskranken.
Admiral Kurti, kom til konferanserom B.
Hallo.
Jeg har et møte med øverstkommanderende. Jeg har en avtale.
Selvsagt, sir.
Kan jeg få navnet ditt, sir?
Picard.
P-I-C-A-R-D.
Jean-Luc.
Så hyggelig å se deg i full vigør, admiral.
Velkommen tilbake.
BESØKENDE
Kom.
Jean-Luc.
Kirsten.
Hallo.
Kan jeg sette meg?
Du har visstnok noe som haster for Føderasjonen.
Jeg trodde du hadde forlatt offentlige anliggender.
Jeg holder meg så langt unna som jeg kan.
- Så, hva kan jeg gjøre for deg? - Bruce Maddox.
Hva med ham?
Jeg tror at han bruker nevroner fra avdøde kapteinløytnant Data
til å skape en ny organisk syntetikk.
Det er ikke langt unna det. Det er alt det er.
Romulanerne er involvert.
Dette blir bedre og bedre.
Kapteinløytnant Data var ikke bare en kollega, men en nær venn.
Og han gav hele sitt liv til Føderasjonen.
Om det fins en mulighet for at en del av ham fortsatt eksisterer,
syns jeg at vi er forpliktet til å undersøke...
Det fins ikke noe "vi", Jean-Luc.
Kirsten.
Jeg vet at vi ikke alltid har vært enige.
Ikke desto mindre vil jeg be om noe.
Ut fra årene jeg har vært i tjeneste, vil jeg at du skal gjeninnsette meg
midlertidig, for ett oppdrag.
Jeg trenger et lite rekognoseringsskip som kan warpe, med et minimalt mannskap.
Om du føler at rangen min gjør at jeg stikker meg for mye ut,
er jeg fornøyd med å bli degradert til kaptein.
For et forbasket overmot.
Tror du at du kan valse inn her
og få lov til å ta menn og kvinner ut i rommet?
Tror du ikke jeg så holoen her om dagen,
sammen med alle andre i galaksen?
Jeg burde ikke ha sagt noe offentlig.
Romulanerne var fiendene våre.
Vi prøvde å hjelpe dem så lenge vi kunne.
Men selv før syntetikkene angrep Mars,
sa 14 arter innenfor Føderasjonen:
"Overgi romulanerne, ellers trekker vi oss."
Det var et valg mellom å la Føderasjonen implodere
og å gi slipp på romulanerne.
Føderasjonen har ikke rett til å bestemme om en art lever eller dør.
Jo, det har vi. Det har vi så absolutt.
Tusenvis av andre arter avhenger av oss for samhold og samhørighet.
Vi hadde ikke nok skip igjen.
Vi måtte velge.
Men den store kaptein Picard likte ikke ordrene.
Jeg forsvarte Føderasjonen, hva den står for,
hva den fortsatt burde stå for!
Hvordan våger du å irettesette meg?
Du vil betale dyrt om du overser meg igjen.
- Betale dyrt? - Du er i fare, admiral.
Det er ingen fare her.
Bare de ynkelige illusjonene til en engang så stor mann som desperat vil bety noe.
Du hører ikke lenger hjemme her, Jean-Luc.
Så gjør det du er flink til. Dra hjem.
Anmodning avvist.
Alle de som går inn i den grå sonen må ha på seg beskyttelsesutstyr.
Sikkerhetsskilt må alltid være synlige.
Her, la meg hjelpe deg med det.
Så flaut.
Er du ny her? Jeg har ikke sett deg før.
I går.
Jeg skulle ha kommet for seks måneder siden,
men Den romulanske fristaten ombestemte seg rett før jeg kom.
Jeg aner ikke hvorfor eller hvorfor de godkjente det igjen.
Det kan nok stemme.
De har fortsatt ikke noen klar idé om hvor store skader kuben fikk.
Eller kanskje de har det, og bare ikke sier noe.
Uansett, du bør ikke gå over i den grå sonen uten å skru på denne.
Ta det med ro, du klarer deg fint.
DETTE ANLEGGET HAR HATT 5843 DAGER UTEN EN ASSIMILERING
- Hei, og velkommen til opssyklus 9834. - Nå starter vi.
Som gjester ved Borgartifaktens forskningsinstitutt,
er tryggheten deres viktig for oss.
Dere står inne i ett av de mest ødeleggende våpnene vi vet om.
Selv om det ikke lenger er aktivt, er det fortsatt potensielt farlig.
Ikke gå utenfor deres utpekte forskningsområde.
Anta at alt inventar eller instrumenter dere ikke selv vet er vennligsinnet,
er en trussel.
Romulanere liker dramatikk.
Dere kan ikke fjerne noen gjenstand.
Hvem er det?
Det er Narek. Han er også ny her.
Jeg visste ikke at romulanere var sexy.
Ikke jeg heller.
I den grå sonen
vil du sannsynligvis møte tidligere medlemmer av Borg-kollektivet.
Forsker du på eks-borgene?
Det er litt mer direkte.
Og om gradientskiltet ditt blinker grønt, løp.
Ikke bekymre deg.
Narek, dette er...
Doktor Naàshala Kunamadèstifee fra Trill polytekniske skole.
Instituttet vil gjerne se arbeidet ditt bære frukter.
Hvor sannsynlig er det at Kollektivet gjenoppretter forbindelsen med borgene?
Er det virkelig klokt å sette dem fri?
De er tidligere borger. Og vi setter dem ikke fri.
- Vi gjenvinner dem. - Det er ingen fare.
Når en kube gjennomgår en undermatrisekollaps,
kutter Kollektivet umiddelbart forbindelsen til dem som er der.
Hva Kollektivet angår, er dette bare en kirkegård.
Hva gjør det oss til?
Det samme som du finner på enhver kirkegård.
Noen er her for å spise av de døde. Noen er spøkelser.
Og noen, som deg, doktor Asha, håper på en gjenoppstandelse.
Kan jeg være med under prosedyren?
Jeg vil gjerne se deg arbeide.
Det er ikke min avgjørelse.
Du må godkjennes av lederen for Borggjenvinningsprosjektet.
Det må jeg faktisk ikke.
Du liker klassikerne, ser jeg.
Jeg har aldri egentlig likt science fiction.
Jeg skjønte det vel bare ikke.
- Takk for at du kom. - Ja.
Det var vanskelig å rive seg løs fra aktiviteten i laben, men...
Hva foretrekker du? Vi har et utvalg.
Earl Grey?
Jeg visste at det var noe med deg.
Jeg har samlet alt jeg kunne finne fra Maddox' tid ved instituttet.
Det meste som var der, ble pakket vekk etter at han forsvant,
men de lot noe av det mindre viktige være der.
Jeg tenkte på maleriet.
Bruce og Data var til en viss grad venner.
Om Bruce bruker Datas nevroner til å lage flere synter,
gir det mening å forme dem ut fra maleriet Data lagde.
Det kan du si.
Jeg har også undersøkt litt om Dahj Asha.
Du hadde rett. Hun var tatt opp ved Daystrom.
Hun var faktisk en perfekt kandidat.
Nå i ettertid, litt for perfekt.
Papirene hennes var falske.
Det er mer lumsk enn som så.
Jeg sjekket med Regulus.
Registrene deres viser at hun var påmeldt, og karakterene hennes finnes i arkivet.
Så hun var det hun hevdet å være?
Hun var fullstendig oppfunnet.
Det fins ingenting som viser at hun faktisk gikk på R3SA.
Jeg er ingen kriminalteknikkekspert,
men for meg ser det ut til at hele identiteten hennes ble lagd
for omtrent tre år siden.
Av hvem? Bruce Maddox?
Han var helt klart i stand til det.
- Og motivet? - Jeg vet ikke.
Folk innenfor feltet syntetiske mennesker har det med å legge hemmelige planer.
- Melk? - Ja takk.
Vær så god.
Takk.
Det er hjerteskjærende at jeg aldri fikk møte henne.
En så fantastisk ting.
Og de fordømte romulanerne bare utslettet henne.
Du spurte hva planen var, hva hun var ute etter på Daystrom.
Jeg tror ikke det er det mest relevante spørsmålet nå.
Jeg tror spørsmålet du bør prøve å besvare er...
"Hva med den andre?"
Om hun virkelig finnes der ute,
og om romulanerne ikke har fått fatt i henne også,
hvor er hun?
Og hva er hun ute etter?
Fortsetter prosedyren på pasient 8923/3.
En av de Navnløse.
Tid i regenestase: 14 år.
Armimplantatet ble fjernet på en vellykket måte.
Starter okular innsamlingsprosedyre på Navnløs.
Du vet at jeg hater at du bruker det ordet.
Du kan ha nevnt det en gang.
Hvorfor kaller du dem de Navnløse?
Arten hadde et navn. Vi vet bare ikke hva det var.
Navnløs er et navn.
Fjerner okular prosesskjerne.
Tertiært kjeveimplantat. Avgrensningen fullført.
Merket for lagring på nivå ti.
Merket for avfall på nivå en.
Nå er du fri, min venn.
Raffi, det er Jean-Luc.
Ikke legg på. Jeg trenger din hjelp.
Jeg trenger et skip.
Picard igjen?
Vi trodde at han trygt hadde trukket seg tilbake på den vingården.
I alle disse årene, eremitten i La Barre.
Nå er det plutselig umulig å unngå ham.
Det er én måte å beskrive det på.
Han prater i vei om avansert syntetikk, Bruce Maddox og...
Bruce Maddox?
- Lever han fortsatt? - Spiller det noen rolle?
Så var det tullpratet
om hemmelige romulanske anti-synt-agenter her på jorden.
Det var bare...
Det var bare trist.
Det kan til og med beskrives som tragisk.
Jeg vet at jeg ikke behøver å minne deg om
at hvis romulanerne bedrev hemmelige operasjoner på jorden,
hadde jeg visst om det.
Og da ville du fått vite om det.
Da ville hele Stjerneflåten fått vite om det,
for det ville vært en åpenlys og uakseptabel krigshandling.
Selvsagt.
Kommandant, det er opplagt ikke noe i det,
men jeg tenkte det var best å spørre, bare for å være overforsiktig.
- Bare ta en kikk på det. - Selvsagt.
Løytnant Rizzo til meg, takk.
Hva?
Har du blitt sprø?
- Er det demens? - Hva mener du?
Beklager, men du er ikke dum,
så når du kommer med en så dum idé, må jeg be om andre forklaringer.
Vel, hva med dette?
Datteren til en mann som jeg i to tiår har sørget over at døde,
kommer til meg for hjelp.
Så myrdes hun rett foran meg av en romulansk dødsskvadron
som så vil dra for å finne og ødelegge tvillingsøsteren hennes.
Og du vil at jeg skal sitte her og bekymre meg for skumsikadene på pinoten?
Jeg vil at du ikke skal dø.
Ingen andre enn Tal Shiar kan beskytte deg mot Tal Shiar.
Hun tar ikke feil. Du kan ikke dra uten oss.
Idiot! Han kan ikke dra i det hele tatt. Han er bare trygg her.
Han vet om dem. De må utslette ham.
Ikke desto mindre må jeg dra.
Dra hvor? Hvordan?
Jeg vil få fatt i et skip, og jeg skal finne Bruce Maddox,
hvor han nå er.
Laris, jeg må gjøre dette.
Jeg forstår ikke alt sammen ennå,
men jeg vet at det er viktig,
og ikke bare for meg.
Nei, selvsagt, om det er viktig for Jean-Luc Picard,
så må det være viktig for hele galaksen.
Dra.
Og ta han der med deg!
Dere kan dø sammen.
Laris forstår. Hun er redd på dine vegne. Det er alt.
Jeg vet det.
Men du må bli her sammen med henne.
Druene har et mye større behov for beskyttelse enn meg.
Og det er mindre enn en måned til innhøstingen.
Men du kan ikke gjøre det alene.
- Du trenger hjelp. Du trenger beskyttelse. - Ja.
Du trenger et mannskap. Riker. Worf. La Forge.
Nei.
Jeg har tenkt på det.
De ville gjort det uten å nøle,
og det er akkurat derfor jeg ikke kan be dem om det.
De ville satt seg selv i fare ut fra lojalitet mot meg,
og jeg vil ikke måtte gå gjennom det igjen.
Ok.
Du trenger noen som hater deg og ikke har noe å tape.
Jeg har allerede ringt.
Kom inn.
Du ville treffe meg, kommandant?
Ta en kikk på dette.
Ser det ut som disrupterskudd?
Der.
Reflektert i gelenderet.
Ikke for meg, nei.
Admiral Clancy ringte akkurat.
Jean-Luc Picard besøkte henne.
Han har informasjon om hemmelige romulanske operasjoner her på jorden.
Han nevnte Zhat Vash ved navn.
Han prøvde å overtale henne til å gi ham et skip
og la ham dra for å finne doktor Bruce Maddox.
Selv om hun ikke nevnte det siste
eller samtalen om Zhat Vash.
- Hvordan vet du det da? - Ikke fornærm meg løytnant.
Det vil ikke være til fordel for karrieren din.
Beklager, kommandant.
Dette er uventet.
Et stygt ord innenfor vår bransje.
Kanskje det verste av dem alle.
Så du trenger at jeg tar hånd om Picard?
Din iver og lidenskap er prisverdig,
men de oppveies nesten av utålmodigheten din.
Det ligger en grunnleggende evne i ordet "hemmelig"
som du enda ikke helt har fått med deg.
Så jeg skal ikke gjøre det på en utålmodig måte.
Jeg skal få det til å vare så lenge du vil.
Clancy har i tilstrekkelig grad tatt motet fra ham, tror jeg.
Om det er behov for det,
skal jeg ta hånd om Picard.
Du må fortsette med oppdraget ditt.
Du lagde et kaos av operasjonen her.
Teamet ditt ødela tingen før den kunne bli forhørt,
og dere avslørte oss nesten.
Vi har én sjanse til.
Ikke sløs den bort.
Selvsagt.
- Jeg har satt min beste mann på det. - Har du? Han bekymrer meg.
Han har også en plagsom hang til å gjøre uventede ting.
Og jeg har fått nok av overraskelser, løytnant.
Er det klart?
Jeg går god for ham med mitt liv.
Ja, det vil du.
Derfor anbefaler jeg på det sterkeste at du leder denne saken personlig.
Selvsagt.
Alt står på spill.
Påse at han ikke mislykkes.
Påse at ingen av dere gjør det.
Du kan snu og rope på den taxien
så den tar deg rett tilbake dit du kom fra.
Jeg vil bare prate.
Det er ingenting du kan si som jeg vil høre.
Hemmelige romulanske snikmordere opererer her på jorden.
Er det 86-årgangen?
Pokker ta.
- Hyggelig av deg å banke. - Hvorfor starte nå?
Hvordan er livet i Stjerneflåten, løytnant Rizzo?
Den latterlige forkledningen og de runde ørene.
- Du ser ut som en ribbet wakak. - Hold kjeft.
- Noen fremskritt? - Ja.
Langsomme, men jeg er fortsatt sikker
på at min tilnærming, godkjent av deg, er det eneste akseptable.
Jeg håper at den selvtilliten ikke er grunnløs.
Om din tilnærming ikke gir resultater snart,
blir jeg nødt til å av-godkjenne den for begges skyld.
Kommandant Oh er svært opprørt.
Hun har vært en nyttig alliert en lang stund.
Hun kan ikke vende seg mot oss.
- Når jeg kommer... - Når du kommer?
Jeg er herre over situasjonen.
Det ser sånn ut.
Har du funnet reiret?
Har maskinen avslørt hvor de andre vederstyggelighetene er?
Har den fortalt deg noe i det hele tatt?
Folk har gitt uttrykk for betenkeligheter når det gjelder tilnærmingen, lillebror.
Jeg behøver ikke å fortelle deg at det meste står på spill.
Oh har betenkeligheter.
Store betenkeligheter.
Ingen andres overlevelse betyr mer for meg enn din.
Bortsett fra min egen.
Om du ikke har gjort noen fremskritt når jeg kommer dit,
har jeg ikke noe annet valg enn å prøve min tilnærming,
så uheldig som den kan ha vært.
Om vi får enda en sånn katastrofe,
vil den uten tvil dra både deg og meg med seg.
Tekst: S. Marum