Jack. Din sanning. Den finns bakom dörren där.
Hitta mig.
Vi är borgerna.
DETTA HAR HÄNT…
Borgerna överförde organisk teknik till Jack via Locutus.
Din son verkar kunna sända instruktioner.
Jack, gör det inte!
Välkommen hem, Jack.
Motstånd är fåfängt.
Vi samlas på Utforskardagen för att visa vår nya landvinning, flottformering.
Synkronistisk teknik som låter varje skepp i Stjärnflottan att fungera som ett.
FLOTTFORMERINGSLÄGE
Flottan försöker ta över våra system.
De har implementerat delar av kapten Picards borg-modifierade DNA
in i transportörsystemet.
De använder formskiftarna till att ge detta nya borg-DNA
till alla som kliver in i en transportör.
De har assimilerat hela flottan under all denna tid.
Kollektivet, vi har Titan.
-Raffi, stick härifrån! -Inte en chans.
Kapten?
Du har befälet, Seven of Nine.
Vi behöver ett skepp. Nåt äldre, som inte är sammankopplat med de andra.
Jag tvekar att be er alla att möta detta hot igen.
Jean-Luc, vi följer dig vart du än går.
Eliminera planetförsvaret.
Sätt kurs mot jorden. Genast.
Detta är president Anton Chekov i Förenade planetfederationen,
som sänder på alla nödfrekvenser.
Närma er inte jorden.
En signal av okänt ursprung har vänt våra unga mot oss.
De har assimilerats av borgerna.
Vår flotta har infiltrerats, och i detta nu
håller vårt planetförsvar på att slås ut.
NÖDÖVERFÖRING PRESIDENT ANTON CHEKOV
Sol Station försvarar jorden efter bästa förmåga,
men tiden är nästan ute.
-Vakttornet är nästan nere. -De försöker komma in.
De har inte lyckats hitta ett sätt att stoppa borg-signalen
och av-assimilera våra unga.
Fler fiender inkräktar på vår…
Men jag vet att om min far var här,
skulle han påminna oss alla om att hoppet aldrig är ute.
Borgerna har tagit alla…
Det finns alltid en väg.
Vi måste evakuera. Nu!
Till dess bönfaller jag er att rädda er själva.
Herr president, ni måste till flyktkapseln.
Farväl.
KONTAKTEN BRUTEN
Flottan har initierat en anfallsformering mot jorden.
Vapenplattformar i omloppsbana har förstörts,
men rymddockans försvar verkar stå emot anfallet.
Än så länge.
Planetens sköldar kan inte stå emot flottan.
Var tusan är undsättningen?
Nödanropen har tystnat, både från Federationen och civila skepp.
Tydligen är vi undsättningen.
Flottan kontrolleras av Kollektivet.
En kollektiv hjärna med en enda röst.
Borgerna är här.
-Mr Data. -Skannar, kapten.
Om rymddockan faller,
står inget mellan en assimilerad flotta och jorden.
Om jorden faller, faller allt.
Varenda planet. Vartenda system.
Långdistanssensorer uppfångar en borg-farkost…
Jupiter, sir.
-Sätt en kurs. Maximal warpfart. -Ska bli.
Starta.
Var är de?
Där borta. Förstora.
Dolde de en transwarpkanal i Jupiters gaser?
Den verkar sända Kollektivet.
Låt oss höra.
Beverly, kan du hitta honom?
Jag försöker.
Eliminera alla fiendeskepp som närmar sig.
-Eliminera planet… -Jack.
Det är bekräftat. Din son utgör styrsignalen.
Borgerna måtte förstärka den från nånstans på den där kuben.
Då är enda sättet att rädda flottan och jorden
att bryta den kopplingen.
Oavsett priset.
Det som började för 35 år sen slutar ikväll.
-Mr La Forge, för oss dit. -Ska bli, kapten.
DEL TIO "Den sista generationen"
NÖDPROTOKOLL
Eld. Eld. Eld.
Ej sanktionerad rörelse. Däck 5.
Eliminera alla ej assimilerade.
-Ej sanktionerad rörelse. -Turbohiss.
Bryggan.
Funkade det, eller dödade vi allihop?
Transportörrum 1 låst.
Radera orderstruktur. Återta USS Titan.
De kom fram. De är inlåsta där.
Bra att kunna styra transportörfälten med faservapen.
Om vi överlever kan du ha uppfunnit den portabla "stråla upp mig".
Okej. Ni två förseglar dörrarna. Lås in oss här.
-Till era stationer! -Primärsystem.
Till din station.
Ma'am, jag är bara kock.
Jag gick utbildning för Luna-klass men blev inte klar.
Jag var nära, men min mamma blev sjuk
och jag skötte butiken där hemma då min bror hade bråck…
Du har varit pilot. Nu är du vår pilot.
Du klarar det. Till din station.
Öppna underhållskanalen.
Öppen.
De förstör våra sköldar!
Vi kan inte hålla stånd längre.
Titan är fortfarande under Kollektivets kontroll.
Vi måste frikoppla det här skeppet från formeringen
innan de märker att vi har återtagit det.
På nåt sätt.
Herregud. Titta bara.
Kuben är bara operativ till 36 procent.
Huvuddelen av resurserna används till att sända till den kollektiva hjärnan.
De måste använda en signalfyr av nåt slag, dold inuti en struktur.
Deanna?
Jag har aldrig känt nåt liknande förut.
Det är som… ett tyst lidande.
Så mycket smärta.
Så mycket sorg som tillfogas så många.
Jag hatar dem.
-Deanna, kan du… -Jack.…
Jack är där.
Men han är helt uppslukad av Kollektivet.
-Han kanske är bortom räddning? -Nej!
Jack är där inne, och han är fortfarande Jack.
Sir, kuben har skannat oss…
Så märkligt.
Sköldarna sänks och vapnen riktas om.
Vad är det här?
Det är en inbjudan.
Nånstans på kuben finns en signalfyr
som sänder en signal tvärsöver solsystemet till Kollektivet.
Vårt mål är tydligt.
Lokalisera den och förstör den.
Det bryter kopplingen till de assimilerade flottorna
och gör ett slut på allt detta.
Ja, men att hitta den blir svårt.
Signalen är så stark att den stör våra sensorer.
Enda sättet är nog att stråla ner dit
och gå in i systemet direkt.
Och Jack? Några livstecken?
Jag har letat. Det här är allt jag hittar.
Dator, isolera energisignaturer för livstecken
som härmar mänskliga nervfrekvenser.
Elektropatiskt mönster lokaliserat.
ELEKTROPATISKT MÖNSTER
Där.
Det rör sig fort, men det är en mänsklig hjärnvåg, inte borgernas.
Kanske kan jag använda den till att hitta Jack.
Du tänker fara ner dit.
Du måste leda mig till honom.
Du har fört honom hela vägen hit.
Låt mig föra honom hem.
Du går inte ensam.
Med mig blir vi tre.
Hör du vad du själv säger?
Kapten. Jag har erfarenhet av borgerna som ni vet.
-Jag borde följa med. -Mr Data, du behövs här.
Ingen vet vad kuben gör härnäst.
-Men kapten… -Tro mig, Data,
ingen vill slita dem i stycken mer än jag vill.
Men just nu behöver vi varje fördel vi kan få,
vilket betyder att ha dig här på skeppet.
Nåväl. Nummer Ett, mr Worf,
när vi kommer fram till kuben, lokalisera signalfyren
och skicka dess koordinater tillbaka till Enterprise.
Mr La Forge, du har bryggan.
Ja, sir.
Det har varit en ära att tjänstgöra med er alla.
Inga rörelser.
Inget ljud.
På en så stor kub borde det finnas tusentals drönare. Hela arméer.
Du verkar besviken över att inte vara i numerärt underläge.
Ja, jag har aldrig befunnit mig i en alltför stillsam situation
som har slutat med en glad överraskning.
Man lämnar inte dörrarna öppna om man vill hålla vargarna borta.
Tydligen död.
Den nekrotiska vävnaden förtärs.
Konsumeras.
Men för att uppehålla vad?
Eller vem?
Det här är en gravkammare.
Det förklarar den nästan totala frånvaron av bio-signaler.
Och i frånvaron av en armé, samlar de förstås en annan.
Vår.
Crusher till Picard.
Jacks bio-tecken kommer från en kammare en nivå längre ner.
Bortom unimatris-raden. Under transportörplattformen.
Hur kan du veta det?
Med tanke på vad vi vet,
är det mycket möjligt att en del av dig,
en liten del, är kompatibel med den kollektiva hjärnan.
Därför vet jag att tiden är kommen
för oss att skiljas åt.
Jag kan inte längre vara er kapten.
Nu måste jag vara far.
Gå och hitta signalfyren.
Will, tack.
Jag…
Det betyder så mycket för mig.
Du vet att jag vet.
Alltid.
Mr Worf…
Det finns två uttryck som en klingon aldrig medger att han känner till.
Nederlag…
…och farväl.
Vi måste ge oss iväg.
Beverly, led mig till vår son.
Jag kan leda dig till nästa nivå, men sen ökar störningarna
och jag kan inte peka ut Jacks position.
Jean-Luc, jag…
Beverly…
…du tänkte på Jack ända från början.
Skyddade honom från fara.
Du gjorde allting rätt.
Jean-Luc.
Beverly.
Hör ni mig?
Beverly. Hör du mig?
Jack?
Till Federationens världar, hör oss.
Er biologiska och teknologiska egenart
kommer att bidra till det hela.
Era kulturer ska utvecklas för att tjäna framtiden.
Fred och välstånd ska spridas över galaxen.
Ni ska bli assimilerade.
Ni ska existera i ett universum utan fruktan.
Ett universum utan förluster.
Oförstört. Fullkomligt.
De sjukdomarna hör det förflutna till.
Jack. Hör du mig?
Koncentrera all eldkraft på kommandot:
-"Eld, eld"." -Jack, här är jag för att ta dig…
Hem.
Han är hemma.
Du är hemma.
Äntligen…
…har Locutus återvänt till sin sanna familj.
Till sitt Kollektiv.
Till mig.
Kommendör.
Det finns ett federationsskepp nära… en borgkub.
Galaxy-klass. Registreringsnummer, NCC-1701-D.
Enterprise.
Det är Picard. De angriper borgerna.
Enterprise-D? Det som återstår av det är gammalmodigt.
Inte kopplat till nya systemet
och kan inte kontrolleras som resten av oss.
Vi måste försöka göra likadant.
De försöker stänga ner Kollektivets system,
vi måste köpa så mycket tid som möjligt åt dem.
Hur bryter vi automatstyrningen?
Flottformeringen använder ett slags siktlinjeöverföring.
Med andra ord…
Om de inte ser oss, kan de inte styra oss.
Jag fixar det.
Taktiska teamet, ladda upp varje prefixkod vi har för flottan.
-Stör deras sköldar. -Laddar upp och överför nu.
Vi kan inte avfyra när vi är osynliga, så vi måste vara snabba.
Vi? Mot hela flottan?
Jag ber er inte att ge era liv för ingenting.
Jag ber er att kämpa för det som finns där nere.
Era familjer. Era barn.
Borgerna har tagit vår besättning och vår kapten.
Men i detta ögonblick, här och nu,
är vi allt som återstår av Stjärnflottan.
Allt hänger på oss.
Osynlighetsanordning på, kapten.
Starta.
Vad har du gjort med honom?
Vad kunde jag väl göra?
-Jag har bara mina ord. -Vi är framtiden.
Och en mors kärleks milda tillit.
Du är inte hans mor!
Fram tills nyligen fanns inget Kollektiv kvar.
Det fanns bara jag.
Det var en obeskrivlig ensamhet.
Som Jack och jag delar.
Du ljuger! Din bedragare!
-Du nästlade dig in i hans huvud… -Han fann mig!
Vid rymdens yttersta rand där du lämnade oss, förgiftade.
Inga världar att uppsluka, inga vägar att återvända på.
Bara en grym död av svält och ålder.
Och så,
medan mina barns skrik tonade bort, hördes ett annat.
Högre, tydligare.
Jacks röst.
Släpp honom.
Ta mig, Det är mig du vill ha. Din jämlike.
Nej. Jag vill inte ha dig, Locutus.
Borgernas framtid ligger inte i assimilering…
…utan i evolution.
Jag tror att denna terminal är en central åtkomstnod.
Hoppas borgerna var upptagna med att dö och inte uppgraderade sina codec.
Går in i kubens kopplingsschema.
Worf anropar Enterprise.
Förbered överföring av signalfyrens koordinater.
Du är galen. Du konsumerade det lilla du hade kvar av Kollektivet.
Bara för att klara mig till det här ögonblicket.
Att inbjuda dig som vittne.
Vittne till vad?
Slutet på din framtid.
Fri eldgivning.
Automatiseringen försöker återkoppla nu när vi är synliga.
Osynlighetsanordning på. Undanmanöver!
Vapnen redo för en omgång till.
Där. Utgivaren.
Enterprise, laddar upp signalfyrens information nu.
Du kom överens med Vadic och hennes formskiftare
att de ska vara dina vapen över hela galaxen.
De delade ilskan över en generation som blev offer för Stjärnflottan.
Tillsammans gjorde vi er biologi till ett vapen.
Ni har skrivit om våra maskinkoder till genetiska koder.
Vi behöver inte uppsluka era material, era kroppar eller er metall.
För nu kan vi…
Reproducera. Fortplanta…
Fortplantas för evigt ut bland stjärnorna.
En ny generation av borger födda med ett enda mål.
Inte bara assimilera,
utan utplåna alla.
Återta kommandot.
Eliminera alla ej assimilerade.
Riker!
-Kuben öppnar eld. -Undanmanöver!
Direktträffar akterut och styrbord. Sköldarna är på 68 procent.
Vi måste eliminera de där kanontornen, annars är det här över snart.
-Worf. -Svärdet!
Jäklar. Jag visste inte att det var så tungt.
Svärdsfästet!
Det var nära ögat.
De använder prediktiva data för att hitta oss.
Det fungerar. Flottan omdirigerar vissa av sina resurser för att hitta oss.
Vi kan inte hålla på så länge.
Doktorn, jag hann inte jobba på vapensystemet,
så du måste sköta det manuellt.
Torpeder avfyrade. Låser faserkanoner och besvarar elden.
Mycket har hänt de sista 20 åren.
Hade du en faser hela tiden, men använde den inte?
Svärd är roliga.
Riker anropar Enterprise. Ni bör ha kopplingsschemat nu.
Tar emot.
Positivt är att vi har dess position.
Negativt är att det är i hjärtat av själva kuben.
KALKYLERAR MÖJLIGA RUTTER
Enda sättet att eliminera Kollektivet är att eliminera signalfyren.
Men det lär bli omöjligt.
Ingen dator… Inte ens min dotter kan navigera oss igenom det här.
Data, vad tusan gör du?
-Jag fixar det här, Geordi. -Data, det är omöjligt.
-Data… -Lita på mig!
Data, jag sa nej!
Statistiskt sett är det nästan omöjligt, ja.
Men min…
Min magkänsla säger mig att jag kan klara det.
-Din magkänsla? -Ja.
-Du måste vara säker… -Snälla ni. Lita på mig, bara.
Okej. Vi litar på Datas magkänsla.
Okej.
-Allt eller inget. -Vänta, vad menar du med "inget"?
Håll i er!
Varför förnimmer jag njutning?
SOS. Sköldarna är nere!
De planetära sköldarna är nere.
Rymddockan har fallit.
Inget återstår som kan försvara jorden.
Flottan siktar in sig på varje större stad.
Varje befolkningscenter på planeten.
Vi vänder och beskjuter dem igen.
Hur tusen kunde de hitta oss?
Osynlighetsanordningen är nere.
-Titan är oskyddad. -Återta kommandot.
Fortsätt beskjutningssekvens…
-Koncentrera elden på sektor 0-0-1. -Jack.
-Jack. Hör mig, snälla du. -Koncentrera elden på sektor 0-0-1.
Du dödar honom.
Om du bryter ledningen dömer du hans hjärna
till att helt enkelt slås ut.
Bara han själv kan välja att lämna nu.
Jack.
Han är redan införlivad.
Titan-enheter, återta bryggan.
Kvadrant 6, koncentrera elden. Ge eld…
Vi är träffade. Inga system svarar.
Kommendör, borgerna tar sig fram mot bryggan.
Utan osynlighetsanordning är vi chanslösa.
Titan är neutraliserad.
Vi är borgerna. Motstånd är meningslöst.
Vi har redan segrat, Locutus.
Eliminera alla ej assimilerade.
Måltavla: Berlin. Måltavla: Kairo.
Måltavla: Philadelphia.
Måltavla: Rom.
Måltavla: San Francisco.
Måltavla: Paris. Måltavla: São Paolo.
Måltavla: New York.
Där är signalfyren. Förbereder eldgivning.
Vänta!
Data?
Data, ser du det här?
Signalfyren är införlivad i skeppets själva substruktur.
Att beskjuta den utlöser en katastrofal kedjereaktion.
Om vi förstör signalfyren…
…förstör vi själva kuben.
Och alla där.
Nej.
Det måste finnas ett annat sätt.
Om vi förstör kuben nu, dödar vi alla där nere.
Om vi väntar…
…drabbas alla andra i galaxen.
Beverly…
Enterprise anropar Riker, hör du mig?
Vartenda ord, Geordi.
Vi har signal låst på dig och Worf, men inte på Picard.
-Var redo att strålas upp. -Avbryt.
Jag kan inte lämna honom.
Will, när vi öppnar eld
har ni högst en minut på er att ta er därifrån.
Jag är skyldig honom ett helt liv. Jag måste ge honom en minut.
Vi ses snart.
Riker, klart slut.
Ett tag förut idag
var jag orolig för att vi faktiskt kunde överleva.
Vi har förlorat deras signal. De är i den döda zonen.
Vad gör du?
Jag svor att aldrig återvända till Kollektivet.
Jag har flytt halva livet. Men inte längre.
-Nu har jag nåt att återvända för. -Sluta!
Jean-Luc!
Jag är Locutus av Borg.
Motstånd är meningslöst.
Jack?
Jag förnimmer dem.
Allihop.
Det finns så många röster.
Glädjefulla, som välkomnar mig.
Här inne är inget trasigt.
Här finns inget lidande.
Ingen ensamhet.
Ingen fruktan.
Det är perfekt.
Men Jack, denna eufori är inte äkta.
Perfektion är inte utveckling, utan död.
Det är här jag är menad att vara. Så har det alltid varit.
Du har alltid känt dig annorlunda.
Längtar efter anknytning, men vill hålla folk på avstånd
så att de aldrig ser ditt rätta jag.
Släpp in oss.
Jag var likadan.
Jag tog värvning i Stjärnflottan för att finna en familj jag inte hade.
Och jag fann den.
Jag släppte in dem.
Men det fanns alltid en barriär.
Även jag trodde att det var nåt fel på mig.
Och jag väntade.
Väntade i min vingård.
Väntade på att dö.
Ensam.
Men nu, Jack, inser jag…
…att du är den del av mig som jag inte visste att jag saknade.
Nej.
Det var bestämt före min födsel. Jag är detta.
Låt mig vara i fred!
Jag är innesluten.
Buren.
Det är här jag hör hemma.
Tiden är ute.
Hoppas att de har lite kvar.
Doktor?
Sikte på signalfyren.
Avfyra torpederna.
Nej.
Nå, min vän, duger det här?
Det är en bra dag att dö med heder.
-Data! -Jag skannar efter dem nu.
Chockvågen stör våra transportörsensorer.
Jag får inte tag på deras signal.
Så, om du stannar här…
…stannar jag med dig.
Till slutet.
Du har förändrat mitt liv.
För alltid.
Jag älskar dig, imzadi.
Vi ska vänta på dig.
Jag och vår pojke.
Jag vet var de är.
-Du föddes här och ska dö här. -Det är gjort.
Borgernas tid är förbi.
Liksom din.
Även om du skulle överleva,
kommer du att vara annorlunda, förändrad,
sönderbruten, ensam!
Nej.
Nej, jag är inte ensam.
Nej!
Kommandosignal avbruten.
Fullborda Sista direktivet.
Vi lyckades.
Kommendör, jag är ledsen.
Det är över.
Välkommen ombord på Enterprise.
Amiralens loggbok. Stjärndatum, låt oss säga, ett.
Den första nya dagen för gamla och unga vänner.
Stjärnflottan har implementerat en transportörlösning över hela flottan
för att rena våra unga officerare från borg-infektionen.
En åtgärd som räddar hela världen, skapad av Stjärnflottans nya medicinska chef,
amiral Crusher, som även har skapat teknik
som i hemlighet skannar av andra oegentligheter.
Våra motståndare, formskiftarna, behöver ständigt information och behöll,
men dödade inte, många av sina måltavlor.
Från lägsta rang till den allra högsta.
Med tanke på deras tidigare och nuvarande tjänstgöring,
beviljas befälsbesättningen på USS Enterprise full benådning
för att ha beslagtagit, eller snarare,
kapat detta skepp med din hjälp.
Du trotsade en direkt order från din kapten.
Med anledning av det
-har Stjärnflottans kommando beordrat… -Jag ska göra det enkelt för er.
Uppenbarligen är mitt omdöme och mina instinkter…
…inte kompatibla med era.
Och därför…
…begär jag avsked från Stjärnflottan.
Detta sändes till Kommandot innan ni satte kurs mot Ryton-systemet.
Din befälsbedömning.
Då kommer vi till andrabefälet Hansen,
eller snarare, Seven of Nine.
Jag är en relik av gamla tider,
där reglerna är allt.
Jösses, vad reglerna är trista.
Hansen är lättsinnig. Obeveklig.
Hon struntar i regler och protokoll.
Men…
…hon är modig och lojal och…
…hon kommer att skapa ett fantastiskt eftermäle.
Och reglerna hon bryter mot
kanske var felaktiga från början.
Så i ljuset av detta…
har jag en rekommendation.…
Befordran till kapten när vi återvänder hem.
Avsked beviljas inte,
kapten.
Du räddade oss alla.
Jag är förundrad över allt du har åstadkommit och jag…
…vi, längtar efter att träffa dig.
Visst, raring? Säg hej till farmor.
Förlåt, mamma, hon är lite blyg.
Det har sagts mig att tårar är kroppens vapen mot smärta.
Jag har aldrig gråtit…
…men måtte dina tårar vara glädjetårar.
Det är så märkligt.
Min son Gabe vill att jag träffar min sondotter.
Alla monitorer hemma hos honom startade samtidigt.
Varje nyhetsutsändning visar mitt ansikte…
…och varje hemligstämplad dekoration för mod.
Den som läckte den informationen är en rättskaffens vildhjärna.
Och en kär vän.
Var lycklig med din familj,
Raffaela, krigare av Musikers hus.
Och du, Worf,
av Martoks hus.
Fortsätt vara en stridsman för fred.
Du har gått igenom mycket.
Och mycket av det var traumatiskt.
Liv, död, självförverkligande.
Såna känslor kan överväldiga en.
Övergången var svår.
Balansen är…
…en utmaning.
Nåja, du är nästan färdig.
Vi har pratat en timme över tiden.
Återigen.
Visst är det fascinerande?
Ibland känner jag mig glädjefull.
Ibland känner jag mig melankolisk.
DATABASTERM: STRANDSEMESTER
Oro och lättnad.
Ibland ilska.
Jag såg en fänrik mata en katt häromdagen…
…och jag grät.
Det verkar som om
att vara människa är…
…lika svårt som önskan att vara mänsklig.
Och mycket mer komplext än jag kunde föreställa mig.
Ursäkta, kurator.
Samma tid imorgon?
Ja. Jag ser fram emot det.
Hur mår du, Data?
Faktiskt, kommendör, så mår…
…jag bra.
-Fortfarande helgalen, va? -Sluta!
ETT ÅR SENARE
Det bästa beviset på att det förflutna spelar roll…
…finns här.
Hur många gånger har hon lyckats rädda världen?
Säkert fler gånger än tre gamla män kan minnas.
Det är svårt att föreställa sig vad vi hade varit utan henne.
Annorlunda, helt klart.
Men säkerligen inte bättre.
Dator, påbörja nedstängningssekvens.
Nedstängningssekvens påbörjad.
Jag lär sakna den rösten.
-Ta hand om henne, Geordi. -Ja, sir.
Hon har ju alltid tagit väl hand om oss.
Amiral Picard. Amiral Crusher. Välkomna till rymddockan.
Helt otroligt. Du är faktiskt nervös.
Lägg av. Jag har smugglat gods genom tyrelliska minfält.
Jag har haft faserdueller mot orelez-krigare.
Jag är inte nervös.
Men du stegar omkring nervöst.
Liksom jag när jag fick min första postering.
Jag gick i en cirkel länge innan jag vågade låta mig strålas ombord.
Att Stjärnflottan ger dig en sån befordran direkt…
Tro mig, det är en ära.
Eller nepotism.
Familjenamnet kan ha hjälpt en aning.
Namn betyder nästan ingenting.
Du förtjänar det, min son.
Och jag är väldigt stolt.
Amiraler, fortsätt till pir 23.
Jack! Du sa aldrig vilket skepp du ska tjänstgöra på.
Varför är jag nervös, tror du?
Det är för stort för mig.
Amiralerna Picard och Crusher,
ni har klartecken att gå in.
Ja. Självklar. Titan.
Inte riktigt.
Inte nu längre.
Du får ursäkta hemlighetsmakeriet, Jean-Luc.
Vi vet att du inte vill framhålla dig själv.
Det har döpts om för att hedra dig och din besättning.
Namn betyder nästan allt.
Välkommen till Enterprise, amiral.
Rorsman, sätt kurs på M'Talas-systemet. Maximal warpfart.
Artillerist, ha torpeder och faserkanoner redo. Jag vet inte vad vi möter där.
Gå härifrån.
Det är ju så bekvämt.
-Nu, fänrik. -Tack, Nummer Ett.
Ingen orsak, kapten.
Rorsman, självklart ska du ignorera allt han just sa.
Det brukar jag göra.
Okej, det här är en provfärd.
Gör er redo för avfärd.
Tänka sig att Stjärnflottan ger en tjuv,
en pirat och en spion ett eget skepp.
Ett gäng odågor och regelbrytare, egentligen.
Vad kan gå fel?
Alla motorer igång.
Laddar deflektorsköldar för warpfart.
Så, kapten.
Var vill du ha mig? Kommunikationer?
Jag talar 13 utomjordiska språk.
Taktiska teamet?
Jag är välbekant med universums skändligaste typer.
Eller vetenskap. Kanske inte så mycket.
Jag har vetenskapat mig ut ur några rätt trånga knipor.
Din plats blir här.
Som särskild rådgivare till kaptenen.
Sitt ner.
Kapten Seven, vi har klartecken för warpfart.
På din order, kapten.
"Starta"? "Se till det?"
"Ta ut henne?"
Det finns en lång historia av det där. Din första order som kapten.
Skapa ditt eget arv.
Så…
…vad väljer du?
Tyvärr är nog det här slutet.
Vi stannar efter stängningstid. Igen.
Guinan har gett oss sneda blickar den senaste halvtimmen.
För att en viss person har tömt barens lager av blodvin, doktor.
-Nu ska vi ha musik. -Nej!
Kom igen. Worf, du har ju en underbar röst.
-Ta ett glas plommonjuice till. -Det kanske är dags att säga god natt.
Jag har en föreläsning om mugatumeditation imorgon bitti.
-För enkelt. -Vi borde nog gå hem.
Will och jag har mycket att göra.
Det är uttröttande att organisera en improviserad semester.
Vi väljer mellan de självlysande stränderna på Kaphar Prime och Orlando.
Svårt val.
Okej, en sista skål.
Data, din tur.
Det var en ung dam av ren is…
-Data! -Data!
Jag har jämt velat avsluta det där.
Den äran tillfaller nog kaptenen.
Jean-Luc, en skål.
I människors liv kommer en tidvattensvåg,
som leder till lycka om man vågar rida på den.
Om man låter bli,
bär hela ens livsresa genom lågvatten och elände.
På detta stora hav är vi nu till sjöss.
Och vi måste gå vågorna till mötes,
annars går vi miste om äventyret.
-Bra. -Bra.
-Skål. -Skål.
Vi är tacksamma att få rida vågen med dig.
-Bra. -Bra.
-Skål. -Skål.
Och med detta i åtanke…
Ja!
Ja.
-Absolut. Några givar, va? -Ja, gärna.
-Sätt igång. -Nu spelar vi.
Noll för Jean-Luc.
Dam för kuratorn.
-Dam för damen. -Tre.
Spader nio. Och tre för doktorn.
Okej. Tjugofem.
-Okej. -Han tror.
-Ett par. -Jag synar dig.
-Synar. -Jag lägger mig.
-Worf? -Jag lägger mig.
-Verkligen? -Med två kort?
Ja. Jag ska…
Han satsar allt.
-Verkligen? Okej. -Oj. Okej.
Det var värst.
Jag synar dig. Varsågod.
-Få se. -Varsågod.
Känner du dig tursam, Jean-Luc?
Will, jag har lärt mig tro att turen alltid har varit med mig.
-Aj. Bra gjort, sir. -Ursäkta mig.
Varsågod.
-Okej. -Jag tar två.
Vi vet vem som får betala.
Okej. Nu spelar vi med sex kort.
Vad det än är.
Okej. Då kör vi.
BASERAD PÅ "STAR TREK" SKAPAD AV GENE RODDENBERRY
Löjtnant Nichols, rapportera till stjärnkartografin.
Kommendör Metriz, vänligen kom till maskinrummet.
Ser man på.
Äpplet faller inte långt från trädet.
Q? Eller hur?
Ett enkelt namn för en komplex varelse.
Min far berättade om dig.
Är inte du död?
Och jag som hoppades att nästa generation inte skulle tänka så linjärt.
Unge dödlige, du har mycket framför dig.
Du sa till min far att mänsklighetens prövning var över.
Ja. För honom.
Men jag är här idag på grund av dig.
Du förstår, Jack, din…
…har just börjat.