Din sandhed, Jack. Den ligger bag den dør.
Find mig.
Vi er Borgerne.
TIDLIGERE I
Borgerne gav organisk teknologi videre til Jack gennem Locutus.
Din søn kan åbenbart sende instrukser.
Du må ikke, Jack!
Velkommen hjem, Jack.
Modstand er nyttesløs.
Vi samles på Grænsedagen for at fremvise vores nyeste fremskridt: flådeformation.
Synkronistisk teknologi, der lader hvert eneste skib i flåden fungere som ét.
FLÅDEFORMATIONTILSTAND
Flåden prøver at overtage vores systemer.
De har indsat dele af kaptajn Picards Borg-ændrede DNA
i teleportørsystemet.
De har brugt skiftingerne til at tilføje dette nye Borg-DNA
til enhver, der træder ind i en teleportør.
De har assimileret hele flåden i al den tid.
Kollektiv, vi har erobret Titan.
-Stik af, Raffi! -Aldrig i livet.
Kaptajn?
Du har kommandoen, Seven of Nine.
Vi har brug for et skib. Noget ældre. Ikke forbundet med de andre.
Jeg tøver med at bede jer alle om at stå over for denne trussel igen.
Jean-Luc. Hvor end du tager hen, følger vi dig.
Tilintetgør planetens forsvar.
Sæt kursen direkte mod Jorden. Sæt i værk.
Dette er præsident Anton Chekov for Den Forenede Føderation af Planeter,
der sender på alle nødkanaler.
Nærm jer ikke Jorden.
Et signal af ukendt oprindelse har vendt vores unge imod os.
De er blevet assimileret af Borgerne.
Vores flåde er kompromitteret, og i dette øjeblik
er planetens forsvar ved at falde.
NØDSENDING PRÆSIDENT ANTON CHEKOV
Sol-stationen forsvarer Jorden så godt som muligt,
men tiden rinder ud for os.
-Tårnet falder snart. -De prøver at bryde ind.
Vi har ikke fundet en måde at stoppe Borg-signalet på.
og af-assimilere vores unge.
Fjendtlige enheder nærmer sig…
Men jeg ved, at hvis min far var her,
ville han minde os alle om, at håbet aldrig er tabt.
Borgerne har taget alt…
Der er altid muligheder.
Vi må evakuere. Nu!
Indtil da bønfalder jeg jer: Red jer selv.
Hr. Præsident. Vi må have Dem til en flugtkapsel.
Farvel.
FORBINDELSE AFBRUDT
Flåden har indledt et angreb på Jorden.
Våbenplatforme i kredsløb er tilintetgjort,
men rumdokkens forsvar lader til at slå angrebet tilbage.
Indtil videre.
Planetens skjolde holder ikke mod den flåde.
Hvor fanden er kavaleriet?
Nødsignaler fra både Føderationens skibe og civile skibe er stoppet.
Vi er åbenbart kavaleriet.
Flåden bliver styret af Kollektivet.
En klyngehjerne med én stemme.
Borgerne er her.
-Hr. Data. -Scanner, hr. kaptajn.
Hvis rumdokken falder,
står der intet mellem en assimileret flåde og Jorden.
Hvis Jorden falder, er alt tabt.
Hver eneste planet. Hvert eneste system.
Langtrækkende sensorer opfanger et Borg-fartøj…
Jupiter, hr. kaptajn.
-Læg kurs. Maksimal warp. -Javel.
Start!
Hvor er de?
Der. Forstør.
Har de skjult en transwarp-korridor inde i Jupiters gasser?
Den lader til at udsende Kollektivet.
Lad os høre det.
Kan du finde ham, Beverly?
Jeg prøver.
Afbryd alle underrumsfrekvenser. Eliminer alle fjendtlige fartøjer.
-Eliminer planet… -Jack.
Det er bekræftet. Jeres søn er det styrende signal.
Borgerne må forstærke det et sted inde i den kube.
Så kan vi kun redde flåden, redde Jorden,
ved at afskære forbindelsen.
Uanset prisen.
Det, der begyndte for over 35 år siden, slutter i nat.
-Flyv os tæt på, hr. La Forge. -Javel, hr. kaptajn.
DEL TI "Den sidste generation"
FLÅDEFORMATION NØDPROTOKOL
Skyd. Skyd. Skyd.
Usanktioneret bevægelse. Dæk 5.
Tilintetgør alle ikke-assimilerede.
-Usanktioneret bevægelse. -Turboelevator.
Bro.
Virkede det, eller slog vi dem alle ihjel?
Teleportørrum 1 aflåst.
Udryd kommandostruktur. GenindtagUSS Titan.
De klarede sig. De er låst inde.
Smart at sende teleportørfelter gennem fasere.
Du har måske opfundet en transportabel teleportør, hvis vi overlever.
Forsegl elevatordørene, I to. Lås os inde.
-På jeres poster! -Primære systemer.
Poster.
Jeg er bare kok.
Jeg blev trænet i at flyve på Lunar, men bestod ikke.
Det var tæt på, men min mor blev syg,
og jeg måtte passe butikken, for min bror fik brok…
Du var pilot. Så nu er du vores pilot.
Du kan godt. Indtag din post.
Åbn vedligeholdelseskanalen.
Åben.
De smadrer vores skjolde!
Vi kan ikke holde ud længere!
Titan er stadig styret af Kollektivet.
Vi må koble dette skib fra flådeformationen,
før de finder ud af, vi har generobret det.
På en eller anden måde.
Du godeste. Se den lige.
Kuben er kun 36% aktiv.
De fleste af dens ressourcer bliver brugt på at sende til klyngehjernen.
De må benytte en sender af en art, skjult inde i en struktur.
Deanna?
Jeg har aldrig haft det sådan før.
Det føles som… lidelse i stilhed.
Så megen smerte.
Så megen elendighed påført så mange.
Jeg hader dem.
-Deanna, kan du… -Jack.
Jack er der.
Men han er fuldkommen opslugt af Kollektivet.
-Hvad, hvis han ikke kan vende tilbage? -Nej!
Jack er derinde, og han er stadig Jack.
Hr. kaptajn, kuben har scannet os…
Det er løjerligt.
Skjoldene sænkes, og våbnene omdirigeres.
Hvad er nu det?
Det er… en invitation.
Et sted på den kube er der en sender,
der sender et signal på tværs af solsystemet til Kollektivet.
Vores mål er tydeligt.
Find den og ødelæg den.
Det vil afskære forbindelsen til de assimilerede flåder.
Og standse alt det her.
Det bliver svært at finde den.
Den er så kraftig, at den forstyrrer vores sensorer.
Vi kan kun finde den ved at teleportere derned
og gå direkte ind i systemet.
Hvad med Jack? Nogen livstegn?
Jeg har kigget. Jeg får ikke andet end det her.
Computer, isolér energisignaturer,
der efterligner menneskers neurale frekvenser.
Elektropatisk mønster lokaliseret.
ELEKTROPATISK MØNSTER
Der.
Den bevæger sig så hurtigt. Men det er et menneskes hjernebølge, ikke en Borgs.
Måske kan jeg bruge den til at indkredse Jacks position.
Du tager derned.
Du må føre mig til ham.
Du har bragt ham så langt.
Lad mig bringe ham hjem.
Du tager ikke af sted alene.
Jeg gør det til en trekant.
Kan du godt høre det?
Jeg har erfaring med Borgerne, kaptajn.
-Jeg bør gå med. -Vi har brug for Dem her, hr. Data.
Vi aner ikke, hvad kuben gør nu.
-Men kaptajn… -Tro mig, Data.
Ingen ønsker at sønderrive dem mere end jeg.
Men vi har brug for alle fordele,
og derfor må du blive her.
Godt så. Nummer Et. Hr. Worf.
Når vi er på kuben, finder I senderen
og sender koordinaterne til Enterprise.
Hr. La Forge, De har kommandoen på broen.
Javel, hr. kaptajn.
Det har været en ære at tjene sammen med jer.
Ingen bevægelse.
Ingen lyd.
I en kube af denne størrelse burde der være tusinder af droner. Hære.
Du virker sært skuffet over ikke at være i undertal.
Jeg har aldrig stået i en "for stille"-situation,
der endte med en behagelig overraskelse.
Man lader ikke dørene stå åbne, hvis man vil holde ulvene ude.
Lader til at være død.
Det nekrotiske væv bliver genbrugt.
Fortæret.
Men for at nære hvad?
Eller hvem?
Det er et mausoleum.
Det forklarer manglen på biologiske livstegn.
Når de ikke har en hær, hvad skulle de så ellers gøre end at mobilisere endnu en?
Vores.
Crusher til Picard.
Jacks livstegn udstråler fra et kammer et niveau under jer.
Forbi unimatrix-anlægget. Under teleportørplatformen.
Hvordan kan du vide det?
Ud fra, hvad vi ved,
er det muligt, at noget af dig,
en lille del, stadig er kompatibel med klyngen.
Og derfor ved jeg, at det er på tide,
vi går hver vores vej.
Jeg kan ikke længere være jeres kaptajn.
Nu er jeg nødt til at være far.
Find senderen.
Tak, Will.
Jeg…
Det betyder så meget for mig.
Det ved du godt, jeg ved.
Altid.
Hr. Worf…
Der er to udtryk, en klingon aldrig vil indrømme at kende.
Nederlag…
…og farvel.
Vi må af sted.
Beverly, før mig til vores søn.
Jeg kan føre dig ned på næste niveau, men så øges forstyrrelserne,
så jeg kan ikke være mere specifik vedrørende Jacks position.
Jean-Luc, jeg…
Beverly…
Du har altid tænkt på Jack.
Skærmet ham mod fare.
Du gjorde alting rigtigt.
Jean-Luc.
Beverly.
Kan I høre mig?
Beverly? Kan du høre mig?
Jack?
Verdener i Føderationen, hør os.
Jeres biologiske og teknologiske særpræg
vil bidrage til helheden.
Jeres kulturer vil udvikle sig til at tjene fremtiden.
Fred og velstand vil sprede sig i galaksen.
I vil blive assimileret.
I vil eksistere i et univers uden frygt.
Et univers uden tab.
Ubrudt. Perfekt.
De sygdomme er fortid.
Jack. Kan du høre mig?
Koncentrerer al ild på broen.
-"Skyd, skyd, skyd." Jack, jeg er her. Jeg vil føre dig…
Hjem.
Han er hjemme.
Du er hjemme.
Endelig.
Locutus er vendt tilbage til sin sande familie.
Til sit kollektiv.
Til mig.
Kommandør.
Der ligger et føderationsskib tæt… Tæt på en Borg-kube.
Galaxy-klassen. Registreringsnummer NCC-1701-D.
Enterprise.
Det er Picard. De kæmper mod Borgerne.
Enterprise-D? Resterne af det skib er jo ældgammelt.
Det er ikke forbundet.
Det kan ikke styres som os andre.
Vi må også bryde kontrollen.
De vil slukke for det kollektive system,
så vi må købe dem så meget tid som muligt.
Hvordan bryder vi fri?
Flådeformationen bruger en form for udbredelse via synsfelt.
Med andre ord…
Hvis de ikke kan se os, kan de ikke styre os.
Jeg er i gang.
Upload alle koder, vi har på hele flåden, taktisk.
-Forstyr deres skjolde. -Uploader og sender.
Vi kan ikke skyde, mens vi er sløret, så det skal gå stærkt.
Os? Imod hele flåden?
Jeg beder jer ikke ofre jeres liv for ingenting.
Jeg beder jer kæmpe for det, der ligger under os.
Jeres familier. Jeres børn.
Borgerne har taget vores besætning og vores kaptajn.
Men i dette øjeblik, her og nu,
er vi det eneste, der er tilbage af Stjerneflåden.
Det afhænger af os.
Sløringsapparat tændt, kaptajn.
Start.
Hvad har du gjort ved ham?
Hvad skulle jeg kunne gøre?
-Jeg har kun mine ord. -Vi er fremtiden.
Og de blide forsikringer i en mors kærlighed.
Du er ikke hans mor!
Indtil for nylig var der intet Kollektiv tilbage.
Der var kun jeg.
Det var en utænkelig ensomhed.
Som Jack og jeg deler.
Du er en løgner! En bedrager!
-Du ormede dig vej ind i hans hoved… -Han fandt mig!
På kanten af rummet, hvor du efterlod os forgiftede.
Ingen verdener at fortære, ingen veje tilbage.
Kun grusomheden i at dø af sult og alderdom.
Men så,
mens mine børns skrig døde ud, opstod der et andet.
Højere, tydeligere.
Jacks stemme.
Lad ham gå.
Tag mig. Det er mig, du vil have. Din ligemand.
Nej, jeg vil ikke have dig, Locutus.
Borgernes fremtid ligger ikke i assimilering.
Men udvikling.
Jeg tror, denne terminal giver os central adgang.
Jeg håber, disse Borger har haft for travlt til at opgradere deres codecs.
Tilgår kubens plantegninger.
Worf til Enterprise.
Klar til at overføre senderens koordinater.
Du er sindssyg. Du fortærede det lille Kollektiv, du havde tilbage.
Kun for at holde mig i live til dette øjeblik.
For at invitere dig til at bevidne det.
Bevidne hvad?
Enden på din fremtid.
Ilden fri.
Flådeformationen prøver at genskabe kontakt.
Slør igen! Undvigemanøvrer!
Klargør våben til endnu et angreb.
Der. Senderen.
Enterprise, uploader oplysninger om senderen.
Du indgik en aftale med Vadic og hendes skiftinger,
så de kunne være dine våben.
De delte vreden over en generation udryddet af Stjerneflåden.
Sammen gjorde vi jeres biologi til et våben.
Vi har omskrevet vores maskinkode til genetisk kode.
Vi har intet behov for at fortære jeres bestanddele, fortære kød og metal.
Ikke nu, hvor vi kan…
Formere jer. Avle…
Sprede os for evigt ud mellem stjernerne.
En ny generation af Borger født med ét formål for øje.
Ikke bare at assimilere,
men at tilintetgøre alt.
Genindtag broen.
Tilintetgør ikke-assimilerede.
Riker!
-Kuben åbner ild. -Undvigemanøvrer!
Direkte træffere, bagbord og styrbord. Skjolde på 68 procent.
Vi må knuse de tårne. Ellers er det meget hurtigt forbi.
-Worf. -Sværdet!
Pis! Jeg anede ikke, det var så tungt.
Skæftet.
Det var tæt på.
De bruger algoritmer til at finde os.
Det virker. Flåden bruger nogle af sine ressourcer på at finde os.
Vi kan ikke blive ved.
Jeg fik ikke tid til at arbejde på våbensystemet, doktor,
så du må gøre det manuelt.
Torpedoer afskudt. Låser fasere og besvarer ilden.
Der er sket meget de sidste 20 år.
Har du haft den hele tiden? En faser? Uden at bruge den?
Sværd er sjove.
Riker til Enterprise. I bør have planerne over senderen.
Modtager.
Den gode nyhed er, at vi tydeligt kan se dens position.
Den dårlige nyhed er, at det er midt i kuben.
BEREGNER MULIGE RUTER
Vi kan kun udradere klyngen ved at tilintetgøre den sender.
Men det bliver umuligt.
Ingen computer… Ikke engang min datter kunne navigere os gennem det.
Hvad fanden laver du, Data?
-Jeg kan godt, Geordi. -Det er umuligt, Data.
-Data… -Stol på mig!
Jeg sagde nej, Data!
Statistisk set, sandsynligt, ja. Det er næsten umuligt.
Men min…
Min mavefornemmelse siger, jeg godt kan.
-Din mavefornemmelse? -Ja.
-Du må være sikker, Data. -Stol nu bare på mig.
Godt så. Vi følger Datas mavefornemmelse.
Okay.
-Hvo intet vover… -Hvad mener du med "intet"?
Hold fast!
Hvorfor kan jeg fornemme fornøjelse?
Mayday, mayday! Skjoldene er nede!
Planetens skjolde er nede.
Rumdokken er faldet.
Der er intet til at forsvare Jorden.
Flåden sigter på hver eneste storby.
Hvert eneste af planetens befolkningscentre.
Vi angriber igen.
Hvordan kunne de ramme os?
Vores sløring er forsvundet.
-Titan er udsat. -Genindtag kommandobroen.
Fortsæt skydning.
-Koncentrér ild i sektor 001. -Jack.
-Jack. Hør nu på mig. -Koncentrér ild i sektor 001.
Du slår ham ihjel.
Hvis du afbryder forbindelsen, udsætter du hans sind
for et uoverstigeligt, dødeligt chok.
Kun han kan vælge at forlade det nu.
Jack.
Han er for langt væk.
Titan-enheder, genindtag broen.
Kvadrant 6, koncentrér ilden. Skyd, skyd, skyd…
Vi blev truffet direkte. Ingen systemer fungerer.
Borg-besætningen er på vej, kommandør.
Uden den sløring er vi så godt som døde.
Titan er blevet neutraliseret.
Vi er Borgerne. Modstand er nyttesløs.
Vi har allerede vundet, Locutus.
Tilintetgør ikke-assimilerede.
Mål: Berlin. Mål: Kairo.
Mål: Philadelphia.
Mål: Rom.
Mål: San Francisco.
Mål: Paris. Mål: São Paolo.
Mål: New York.
Der er senderen. Gør klar til at skyde.
Nej, vent!
Data?
Kan du se det, Data?
Senderen er koblet til selve skibets struktur.
Hvis vi skyder, udløser det en katastrofal kædereaktion.
Hvis vi tilintetgør senderen…
…tilintetgør vi kuben.
Og alle ombord på den.
Nej.
Der må være en anden udvej.
Hvis vi tilintetgør kuben nu, dræber vi alle dernede.
Hvis vi venter…
…dør alle i galaksen.
Beverly…
Enterprise til Riker. Kan du høre os?
Hvert et ord, Geordi.
Vi har lokaliseret dig og Worf, men ikke Picard.
-Forbered teleportation. -Vent.
Jeg kan ikke efterlade ham.
Will, når vi skyder,
har du højst et minut til at komme ud.
Jeg skylder ham et helt liv. Jeg kan godt undvære et minut.
Vi ses snart.
Riker slut.
Der var et øjeblik i dag,
hvor jeg frygtede, at vi overlevede.
Vi har mistet signalet. De er gået ind i den døde zone.
Hvad laver du?
Jeg svor aldrig at vende tilbage til Kollektivet.
Jeg har flygtet halvdelen af mit liv, men det stopper nu.
-Nu har jeg noget at komme efter. -Stop!
Jean-Luc!
Jeg er Locutus af Borg.
Modstand er nyttesløs.
Jack?
Jeg kan mærke dem.
Dem alle sammen.
Der er så mange stemmer.
De er glade og byder mig velkommen.
Her er intet i stykker.
Der er ingen lidelse.
Ingen ensomhed.
Ingen frygt.
Det er… perfekt.
Men denne eufori er ikke ægte, Jack.
Perfektion er ikke evolution. Dette er døden.
Det er her, jeg hører til. Det har jeg altid gjort.
Du har altid følt dig anderledes.
Du hungrede efter forbindelser, men holdt folk på afstand,
så de aldrig så dit sande jeg.
Luk os ind. Luk os ind.
Sådan var jeg også.
Jeg meldte mig til Stjerneflåden for at finde en familie, jeg ikke havde.
Og den fandt jeg.
Jeg lukkede dem ind.
Men der var altid en barriere.
Jeg troede også, der var noget galt med mig.
Og jeg ventede.
Ventede i den vingård.
Ventede på at dø.
Alene.
Men nu, Jack, har jeg indset…
Du er den del af mig, jeg aldrig vidste, jeg manglede.
Nej.
Det her blev skrevet, før jeg blev født. Jeg er det her. Lad mig være!
Jeg er omgivet.
Båret.
Det er her, jeg hører til.
Vi har ikke mere tid.
Lad os håbe, de har lidt tilbage.
Doktor?
Sigt på senderen.
Affyr torpedoer.
Nej!
Er det her godt nok, min ven?
Det er en dejlig dag at dø med ære.
-Data! -Jeg scanner efter dem.
Trykbølgen påvirker vores teleportørsensorer.
Jeg kan ikke lokalisere dem.
Hvis du ikke vil med…
…bliver jeg hos dig.
Til det sidste.
Du har forandret mit liv.
For altid.
Jeg elsker dig, Imzadi.
Vi venter.
Mig og vores dreng.
Jeg ved, hvor de er.
-Du blev født her, og du vil dø her. -Det er slut.
Borgernes tid er forbi.
Ligesom din.
Selv hvis du overlevede,
ville du være anderledes, forandret,
knust, alene!
Nej.
Nej, jeg er ikke alene.
Nej!
Kontrolsignal afbrudt.
Fortsæt med sidste ordre.
De klarede det.
Undskyld, kommandør.
Det er slut.
Velkommen til Enterprise.
Admiralens logbog. Stjernedato… Lad os sige 1.
Den første dag for både gamle og nye venner.
Stjerneflåden har iværksat en teleportørprocedure i hele flåden
for at rense de unge officerer for Borg-infektionen.
En indsats for at redde verden udviklet af den nye chef for flådens lægekorps,
admiral Crusher, som også har stået i spidsen for teknologi,
der diskret scanner for andre uregelmæssigheder.
Skiftingerne havde konstant brug for oplysninger, så de beholdt,
men undlod at dræbe, mange af deres mål.
Fra de laveste grader til de allerhøjeste.
Set i lyset af deres tidligere og nuværende tjeneste
modtager besætningen på USS Enterprise en fuld benådning
for at have udkommanderet, eller rettere
kapret dette skib med Deres hjælp.
De nægtede at adlyde en direkte ordre.
Som følge af det
-har overkommandoen beordret mig til… -Lad mig gøre det lettere.
Min dømmekraft, mine instinkter er tydeligvis…
…uacceptable.
Og derfor…
…forlader jeg Stjerneflåden.
Dette blev sendt til overkommandoen, før De satte kursen mod Ryton-systemet.
Deres evaluering som officer.
Det fører mig til næstkommanderende Hansen,
eller mere nøjagtigt, Seven of Nine.
Jeg er et levn fra en anden tid.
Jeg følger reglerne.
Men reglerne er kedelige.
Hansen er hensynsløs. Hun er ubønhørlig.
Er fuldkommen ligeglad med regler og procedurer.
Men…
…hun er tapper og trofast og…
Hendes regler bliver fantastiske.
Og de regler, hun bryder…
…var måske i stykker i forvejen.
Set i lyset af det
har jeg en anbefaling.
Forfremmelse til kaptajn, når vi vender tilbage.
Afskedsbegæring afvist.
Kaptajn.
Du reddede os alle.
Gabe er fuld af ærefrygt over alt, hvad du har gjort, og jeg…
Vi glæder os til at se dig.
Ikke, skat? Sig hej til farmor.
Undskyld. Hun er lidt genert.
Jeg har fået at vide, at tårer er kroppens våben mod smerte.
Jeg har aldrig grædt…
…så jeg håber, dine er glade.
Det er underligt.
Min søn, Gabe, vil gerne have mig til at møde mit barnebarn.
Alle skærmene i hans hus blev tændt på samme tid.
Hver eneste nyhedsstation udsendte mit ansigt…
…og hver eneste fortrolige anmærkning for tapperhed.
Hvem der end lækkede oplysningerne må være en ærefuld slyngel.
Og en kær ven.
Vær lykkelig med din familie.
Raffaela, kriger af huset Musiker.
I lige måde, Worf.
Af huset Martok.
Bliv ved med at være en forkæmper for fred.
Du har været meget igennem.
Det meste var meget traumatisk.
Liv, død, selverkendelse.
Det er ikke usædvanligt at blive overvældet af de følelser.
Overgangen har været svær.
Balancen er…
…udfordrende.
Du er der næsten.
Vi har overskredet tiden med over en time.
Igen.
Det er fascinerende, ikke?
Nogle gange føler jeg glæde.
Andre gange melankoli.
SØGEORD: STRANDFERIE
VULCAN KAPHAR PRIME
Ængstelse og ro.
En smule vrede.
For nylig så jeg en sekondløjtnant fodre sin kat…
…og jeg græd.
Det lader til,
at det at være menneske
er lige så svært som at ønske at være menneske.
Og langt mere indviklet, end jeg nogensinde havde overvejet.
Undskyld, fru terapeut.
Samme tid i morgen?
Ja, ja. Jeg glæder mig.
Hvordan har du det?
Jeg har det faktisk…
…fint nok.
-Han er stadig bims, ikke? -Hold op!
ET ÅR SENERE
Hvis der nogensinde fandtes beviser på, at fortiden har betydning…
…er de lige her.
Hvor ofte har hun reddet verden?
Flere gange, end årene tillader tre gamle mænd at huske.
Det er svært at forestille sig, hvad vi havde været uden hende.
Anderledes, utvivlsomt.
Men bestemt ikke bedre.
Computer, indled procedure for nedlukning.
Nedlukning iværksat.
Jeg savner den stemme.
-Pas på hende, Geordi. -Javel.
Hun har jo altid taget sig godt af os.
Admiral Picard. Admiral Crusher. Velkommen til rumdokken.
Utroligt. Du er rent faktisk nervøs.
Jeg har fløjet transportskibe gennem tyrellianske minefelter.
Og deltaget i faserkampe mod duellanter fra Orelez.
Jeg er ikke nervøs.
Du vandrer nervøst frem og tilbage.
Det gjorde jeg også på min første dag.
Jeg gik et lysår i en cirkel, før jeg tog mig mod til og blev teleporteret ombord.
At Stjerneflåden forfremmer dig så hurtigt…
Det er en ære.
Eller nepotisme.
Jeg tror, efternavnet har hjulpet en anelse.
Navne betyder næsten intet.
Det er din fortjeneste, min søn.
Og jeg er meget stolt.
Admiraler, fortsæt til dok 23.
Jack! Du har ikke fortalt mig, hvilket skib de har placeret dig på.
Hvorfor tror du, jeg er nervøs?
Ikke på grund af mig selv.
Admiral Picard og Crusher.
De må gerne flyve ind til bagbord.
Selvfølgelig. Titan.
Ikke helt.
Ikke mere, i hvert fald.
Tilgiv bedraget, Jean-Luc.
Vi ved, du hader pomp.
Hun er blevet omdøbt til ære for dig og din besætning.
Navne betyder næsten alt.
Velkommen til Enterprise, admiral.
Styrmand, sæt kurs mod M'Talas-systemet. Maksimal warp.
Taktisk, klargør torpedoer og fasere. Jeg ved ikke, hvad vi kommer til at møde.
Væk.
Den er bare så rar.
-Nu, sekondløjtnant. -Tak, Nummer Et.
Det var da så lidt, kaptajn.
Ignorer alt, han sagde, styrmand.
Det gør jeg som regel.
Det er kun et advarselstogt, alle sammen.
Klar til afgang.
Tænk, at Stjerneflåden gav en tyv,
en pirat og en spion deres eget skib.
Faktisk en gruppe slyngler og rebeller.
Hvad skulle der kunne gå galt?
Alle motorer tændt.
Klargør deflektorskjolde til warp.
Nå, kaptajn.
Hvor vil De have mig? Kommunikation?
Jeg taler 13 fremmede sprog.
Taktisk?
Jeg kender universets skumleste typer ind og ud.
Eller videnskab. Lidt mindre.
Men jeg har videnskabet mig ud af slemme situationer.
Du bliver her.
Som særlig rådgiver for kaptajnen.
Sæt dig.
Kaptajn Seven, vi er klar til warp.
På Deres ordre, kaptajn.
"Start? Sæt i værk?
Af sted med hende?"
Der er en lang historie bag. Din første officielle kommando.
Du skal skrive første linje i dit eftermæle.
Så…
…hvad vælger du?
Jeg er ikke meget for at sige det, men det er slut.
Vi blev til lukketid. Igen.
Guinan har skulet til os den sidste halve time.
Det skyldes, at nogen har drukket al blodvinen i baren, doktor.
-Lad os høre noget musik. -Nej!
Kom nu. Worf, du har den mest nuttede stemme.
-Tag dig et glas sveskejuice mere. -Måske skal vi sige tak for i aften.
Jeg har en forelæsning om Mugatu-meditation i morgen.
-Det er for let. -Måske skulle vi prøve.
Will og jeg har meget at nå.
Det er udmattende at arrangere en vanvittig ferietur.
Vi kan ikke vælge mellem Kaphar Primes lysende strande og Orlando.
Den er svær.
Okay. En sidste skål, ikke?
Data, den her er din.
Der var en ung dame fra Venus…
-Data! -Data!
Det har jeg altid villet færdiggøre.
Jeg mener faktisk, den ære tilfalder kaptajnen.
Jean-Luc. En skål.
Der er et tidevand i menneskers affærer,
som ved højvande fører til lykke.
Udelukkes det,
knyttes hele deres livs rejse til lavvande og elendighed.
På sådan et fuldkomment hav flyder vi nu.
Og vi må følge strømmen, hvor den fører os hen,
eller gå glip af vores dristige rejse.
-Hørt. -Hørt.
-Skål. -Skål.
Vi er glade for at have fulgt tidevandet med dig.
-Hørt. -Hørt.
-Skål. -Skål.
Og med det mål for øje…
Ja!
Ja.
-Helt sikkert. Et par omgange, ikke? -Ja tak.
-Så er det nu. -Lad os spille.
Ikke noget til Jean-Luc.
En dronning til terapeuten.
-En dame til damen. -Trey.
Spar ni. Endnu en trey til doktoren.
Okay. Femogtyve.
-Okay. -Han tror på det.
-Noget af et par. -Jeg ser.
-Kalder. -Sidder over.
-Worf? -Jeg giver op, okay?
-Mener du det? -Med to kort?
Ja, jeg vil…
Han går all in. Han går all in.
-Okay. -Hold da op. Okay.
Nå da da.
Jeg kalder. Den er til dig.
-Lad mig se. Lad mig se. -Værsgo.
Jeg håber, du føler dig heldig.
Jeg tror faktisk på, Will, at stjernerne altid har stået rigtigt for mig.
-Av. Godt gået. -Undskyld mig.
Værsgo.
-Okay. -Jeg tager to.
Vi ved godt, hvem der giver.
Okay. Lad os så spille med seks kort.
Hvad det så end er.
Godt så. Så starter vi.
BASERET PÅ "STAR TREK: THE NEXT GENERATION" AF GENE RODDENBERRY
Underkommandør Nichols, meld Dem til stjernekartografi.
Kommandør Metriz, meld Dem i maskinrummet.
Se lige dig.
Æblet falder ikke langt fra stammen.
Q? Ikke sandt?
Et simpelt navn til et kompliceret væsen.
Min far har fortalt mig alt om dig.
Jeg troede, du var død.
Jeg håbede ellers, den næste generation ikke ville tænke så lineært.
Der ligger meget foran dig, unge dødelige.
Du fortalte min far, at menneskehedens prøvelse var forbi.
Det er den. For ham.
Men jeg er her på grund af dig.
Ser du, Jack, din…
…er kun lige begyndt.
ORIGINALT STAR TREK-TEMA AF ALEXANDER COURAGE
Tekster af: Søren B. Lykke