Stjärnflottan är infiltrerad ända uppe på högsta nivå.
Ta skeppet och stick.
Jean-Luc, avsluta det jag påbörjade.
DETTA HAR HÄNT…
-Vi beordras kapitulera. -Kapitulera? Varför?
De ger oss skulden.
Våra gamla fiender, formskiftarna, har visst återkommit.
Under kriget attackerade de Federationen,
och vi svarade med ett virus skapat av Stjärnflottan.
Men Stjärnflottan skickade botemedlet till formskiftarnas hemvärld.
De skapade dock några fanatiker i processen.
Det har på nåt sätt att göra med Utforskardagen.
Vi saknar ledtrådar.
Därför måste vi återvända till början.
Daystrom Station.
Jag trodde att Data dog.
Det gjorde han.
Han verkar vara nåt slags hybrid.
I denna nya golem ska inrymmas Lore
och stora delar av Data.
Informationen inuti honom är nyckeln till vad som pågår här.
Få bort vår vän härifrån.
Tror du att jag efter 35 år av lojalitet
tänker förråda mina vänner?
Data, är det du?
Jag är inte säker.
Vad stals från labbet?
Kvarlevorna av…
…Jean-Luc Picard.
Hur visste du att de var formskiftare?
Det gjorde jag inte.
Det är nåt allvarligt fel på mig.
CHIN'TOKA RYMDSKROTSTATION
Var är kapten William Riker?
Jag har tyvärr ingen vetskap om var kapten Riker befinner sig.
Är du säker?
Av vad jag har fått fram,
finns ingen information om att Will Riker har gripits av Stjärnflottan.
RÖSTANALYS
…finns ingen information om att Will Riker har gripits av Stjärnflottan.
När var din sista kontakt med amiral Janeway?
Det var ett tag sen.
Men jag antar att hon är upptagen med det praktiska omkring Utforskardagen.
Det återstår ju bara 36 timmar till festligheterna.
Hela flottan samlas i solsystemet i detta nu.
En sånt oöverträffat firande kräver säkert hennes fulla uppmärksamhet.
Amiral Picard och jag har försökt nå henne.
Allt vi har sett,
från kommendör Ros utredning till stölden på Daystrom
tyder på ett samordnat försök av formskiftarna
att infiltrera Stjärnflottan på nyckelpositioner.
Tuvok, hela ceremonin vid Utforskardagen är i fara.
Kan du hjälpa oss att nå andra som vi kan lita på?
Med er nuvarande status som rymlingar blir det svårt.
RÖSTANALYS OKLAR
Jag förstår att saken är komplex som…
…ett korthus.
Som våra partier Kal-toh.
Det behöver jag inte påminna dig om.
Du har slagit mig oräkneliga gånger.
Seven, om du vill arrangera ett möte
kan jag hjälpa dig att lokalisera allierade.
De som grindvakterna inte har infiltrerat.
Jag vet en säker plats.
Aklion 7.
Jag genomgick en procedur där för att stabilisera mitt nervmönster.
Självklart. Var du vill.
En vulcan skulle aldrig fara till Aklion 7 efter demonstrationerna mot Kolinahr.
Och mitt nervmönster?
Det stabiliserades genom en hjärnblandning ombord på Voyager
av min vän Tuvok.
Spårning aktiverad.
Subrymdrelän 5 och 6 ur funktion.
-Jag kan inte sakta ner dem. -Hansen, vi måste stänga ner.
Bara den riktiga Tuvok vet att vi spelade Kal-toh.
Så han måste ha talat om det för dig.
Vad har du gjort med honom?
Allt jag kan berätta är…
…att när vi är klara med honom,
när vi är klara med er allihop,
kommer döden som en lättnad.
Reläna är nästan slut.
Om jag inte stoppar signalen snart, hittar de oss.
Var är Will Riker?
Är han vid liv?
Jag, amiral?
Jag är så gott som död.
Precis som ni.
-Geordi! -Kopplar från.
KOPPLINGEN BRUTEN
Amiral, vi kan inte hålla på så här.
Vi kanske helt enkelt måste acceptera…
…att vi är ensamma.
DEL SJU "Dominion"
Geordi, fick du kontakt med mr Worf?
Han och Raffi övervakar Stjärnflottans säkerhet vid Exo-Port.
De bekräftar att ingen nämner att Will gripits.
Fasen.
De är på väg tillbaka hit. Och det är på tiden.
Frånsett såna här rymdskrotstationer finns snart ingenstans att gömma sig.
Och tiden rinner ut för att avslöja konspirationen mot Stjärnflottan.
Utforskardagen är bara timmar borta.
Jag har övervägt det moraliska i en sak.
De här nya formskiftarna,
vare sig de har utvecklats eller funnit andra sätt att härma vår fysiologi,
gör detta dem unika.
Det kanske finns ett sätt att utnyttja deras unikhet.
Du menar skapa ett vapen mot dem.
Ja. Eller åtminstone ett redskap för att identifiera och hitta dem.
Vad är det moraliska dilemmat?
Lösningen kan vara biologisk.
Att inrikta sig på en art enbart på biologiska grunder är nästan folkmord.
Som viruset som användes mot dem under Dominionskriget.
Just det. Jag vet att vi är desperata, men jag vill inte korsa en gräns.
Nå, se vad du kan hitta.
Vi bedömer det moraliska om och när det blir dags.
Jag skulle ha varit med vid Utforskardagen.
Mitt deltagande som amiral vid flottövningarna
kräver genetisk bekräftelse på min identitet.
Med tanke på stölden av din kropp från Daystrom
undrar jag om de inte försöker använda både ditt och Jacks DNA
för att skapa en perfekt dubbelgångare av Jean-Luc Picard.
Jag fruktar detsamma.
Ditt DNA är ditt och Jacks är Jacks,
men är det möjligt att använda ett DNA-prov från en släkting
för att komplettera en inkomplett DNA-sekvens?
Vi behöver mer information.
Det finns nån ombord som faktiskt vet mer.
Löjtnant,
jag hör att ni gör vissa framsteg med mr Data.
På sätt och vis. Vi har åtminstone identifierat källan till problemet.
Vi visar honom. Bara kognitiva funktioner.
Kapten?
Geordi.
Jag är inte längre ombord på Enterprise. Scimitar.
Det var många, många år sen.
Det förklarar varför ni är så gammal.
Tiden har farit hårt fram med er.
Det här är problemet, amiral.
Minns ni Lore?
Datas bror. Men visst blev han avaktiverad?
Snarare arkiverad.
Enkelt uttryckt är denna enhet hem för både Data och Lore samtidigt.
Ursäkta utbrottet, kapten.
Jag har inte full kontroll över den här kroppen,
och inte heller full kontroll
över min motvilja mot ert urgamla ansikte.
Har Lore alltid betett sig så här?
Har trädet flyttat sig?
Eller föll äpplet långt ifrån det?
När man ständigt utsätts för dessa självrättfärdiga,
självutnämnda hjältar
som spottar fram moralkakor som om spyor vore nåt berömvärt,
då krävs en smärre sinnesändring
och en smula antagonistisk glöd.
Lore har en förvriden uppfattning om vad det är att vara människa.
Vi lyckades komma in i arkitekturen till denna enhets positroniska hjärna.
Den innehåller fyra identiska matriser.
Soong och B-4 fungerar endast som en minnesfil,
men det finns en tydlig skiljevägg mellan Datas
och Lores personlighetprofiler.
I princip finns båda där inne.
Båda kämpar om att få dominera.
Varför gjorde Altan Soong så?
Han kanske hoppades att
personligheterna skulle integrera sig.
Kanske ett försök att låta Data bli det han alltid hade önskat.
Att vara människa.
Det är möjligt att svaren på frågor om mänsklighet och fri vilja
som Soongs har ställt i alla århundraden finns här
och nu i denna Data.
Men skiljeväggen antyder att Soong fruktade
att Lore skulle uppsluka alla delar av Data.
Data, om du kan höra mig,
vi behöver din hjälp.
Varför skulle jag hjälpa dig, Picard?
Data! Kära gamla vän,
berätta varför formskiftarna har stulit min kropp.
Vad kan de tänkas använda den till?
Extraktion.
Soongs forskning indikerar en anomalisk form inuti Jean-Luc Picard.
Tidigare diagnos av irumodiskt syndrom är ifrågasatt.
Vad är det?
Ytterligare forskning visar på en sämre Picard.
En mycket bristfällig Picard alltigenom.
Hjälp mig.
Hjälp mig, kapten.
Snälla.
Hjälp mig, kapten.
Det här är för mycket.
För länge sen bad Data mig att låta honom gå.
Att få dö i frid.
Nu ber han mig om hjälp.
Vi måste göra nåt.
Kan vi befria Data genom att radera Lore?
Jean-Luc, den här nya positroniska kroppen är mycket mer komplex
än den Data jag kände förut.
Det här är mer konst än teknik.
De metafasiska figurerna är för enorma.
Med hjälp av skeppets stordatorer
kan jag förhoppningsvis analysera barriären och återställa Data.
Men om jag lyfter barriären och Lore vinner,
kan vi förlora Data.
För alltid den här gången.
Jag tror inte att jag kan genomleva det igen.
Inte jag heller.
Utforskardagen är snart här.
Tiden rinner ut. Rapportera.
Jean-Luc Picards medarbetare var oväntat beslutsamma
i sin lojalitet mot honom.
Jag väntar mig inte att vi knäcker dem under återstående tid.
Vi måste.
Svik mig inte.
Din fysiologi är inte så speciell eller komplex som du tror.
Du är formbar av naturen.
Gjord att kunna böjas.
Deras art känner förpliktelser mot varandra.
Slit en i stycken inför den andra.
Gör vad än som krävs.
Timmen för Stjärnflottans fall närmar sig.
Vi måste ha pojken.
Annars kommer du och din sort att finna er egen existens meningslös.
Koppla ihop oss.
Lystring, alla kadetter,
skiftloggarna har uppdaterats för att reflektera en ny rotation.
Hur är din hytt? Trevlig?
Nej.
Jag är fänrik. De är i standardstorlek. Små. Mycket små.
För du vet, halva skeppet är tomt.
Jag hittade en fin liten svit åt mig själv.
Det vore kul att hänga nån gång om du…
Eller inte. Det är också okej. Helt okej.
Flörtar han?
De där ögonen.
Han är charmig.
Var åtminstone lite finkänslig först.
Rör vid min hand eller…
Riker och fänrik behövs på däck 4. Hör ni mig?
Varför gjorde du så?
Hitta…
Vem tror han att han är? Frånsett att vara snygg.
Var åtminstone finkänslig först.
Han rörde vid min hand.
Hur visste han?
Amiral.
Jack. Hur mår du?
Kapten, ännu ett spårningsförsök från Stjärnflottan.
Ignorera det, som de andra.
Vänta lite.
SUBRYMDBÄRVÅG PREFIXKOD: 18307
FREKVENSMATCHNING: TÖRNSKATAN
Det är en komprometterad prefixkod.
Vad är det?
En kod som en kapten kan skicka i trängt läge,
som når hans tilldelade stjärnkryssare.
Den visar för fienden var skeppet finns,
men den låter oss veta att kaptenen är fången.
Och i trängt läge. Det är Will.
Frekvensen stämmer med Törnskatan.
Vadic har honom.
Esmar, blockera signalen.
Låt dem inte hitta oss.
Ska bli. Krypterar kommunikationerna.
Får jag prata med dig?
Jag vet inte riktigt vad det är med mig…
…men det är ingenting bra.
-Berätta. -Jag ställde till allt det här.
Och nu…
Riker var hygglig mot mig från första början.
Nu är han illa ute, och han har fru och barn.
Och… vi kanske borde låta Törnskatan hitta oss.
-Jag ger mig i lösen för honom. -Nej. Absolut inte.
Fattar du hur det känns att veta att folk har dött,
dör och kommer att dö, för vad? För mig?
Det är inte värt det! Jag är inte värd det!
Jag har jämt känt mig…
…annorlunda.
Som…
Som om det är nåt fel på mig.
Djupt inom mig.
Och jag vet inte hur jag ska förklara för dig,
men jag kan liksom höra
i mitt huvud.
Vad hör du, Jack?
Du förtjänar inte det här.
Kanske gör jag det.
Jag slutar inte tro på dig, Jack.
-Gör inte det du heller. -Jag vill inte det.
Jag älskar en rättvis kraftmätning.
Om inte, är det jag som fuskar,
men vi har aldrig haft övertaget här.
Men tänk om vi har det?
Jag vet nog hur vi ska komma åt Vadic.
ÖPPNA RYMDEN, ALFAKVADRANTEN
Kapten.
Nån hann visst före oss till Titan.
Skannar…
Titans warphärd är avstängd, endast nödkraft.
Några livstecken?
Jag har svårt att avläsa dem.
Kanske strålning från den vulcanska krigsskeppet.
Jack är vid liv.
Den luriga…
Subrymdsöverföringar?
Bara en, en inspelning.
Det här är VSS T'Plana.
Vi har öppnat eld mot rymlingen.
Vi har satt deras warphärd ur funktion. De är hjälplösa.
-Kapten, låt mig behandla er skada. -Stanna vid stationen.
-Få vapnen funktionella. -Warphärden…
Vi skickar våra senaste koordinater.
Inkommande torped!
Båda skeppen är hjälplösa.
Förbered en äntringstrupp! Rymdfärja. Inga transportörer.
Det kan vara en fälla.
Där är han!
Precis där!
Jag kan nästan vidröra honom.
Hör ni inte det?
Hör ni inte?
Tick tack, tick tack, klockan går!
Vi har slut på tid.
Vi… åker.
Livstecken.
Skingrade som råttor.
Men hallå.
Jag trodde att du var längre.
Ni kommer för sent.
Alla är döda.
Inte alla, kära pojke.
Jag vill bara ta dig till en bättre plats.
Vad tusan betyder det?
Vilken plats då?
Det är mycket bättre att visa än att berätta.
Då måste du fånga mig först.
Redo? Nu!
Alpha! Kör!
Bravo ner!
-Kör. -Släpper Bravo.
Charlie ner.
Jösses, vi fick henne.
Jack, sätt fart!
Spring! Däck 14.
Delta och Echo redo.
Delta ner! Echo! Nu!
Tekniskt sett funkade det perfekt.
De är fångade.
Det är vi också.
Lugn, Sidney. Vi ska stråla er därifrån.
Jag kommer inte åt dem. Nåt stör transportören.
TRANSPORT NEKAD
Fasen! Vad i…
Vem ligger bakom?
Pappa.
EPS KONTROLLRUM
Lore.
Du verkar så lugn.
Avslappnad.
Du försöker inte ta dig ut,
vilket är bra eftersom det är hermetiskt tillslutet.
Så det blir svårt även för dig.
Så du är den som har jagat oss hela tiden.
Du vill verkligen ha tag på min son.
Varför?
Jag svor en ed att aldrig skada.
Men du bör veta att jag börjar tänka om.
Vad rar du är.
Jag fick intrycket att det här skulle bli ett förhör.
Men du har visst redan avslöjat vad ni tänker göra.
Inget hopp för mig.
Såvida inte…
Nu förstår jag.
Han ska spela förstående, och du grym.
Jag är redan uttråkad.
Lycka till åt oss alla.
Vi vet vad du stal från Daystrom.
Och vi vet ungefär vad ni tänker göra med den.
Utforskardagen?
Där ni använder min kropp och Jacks blod
för att skapa en nästan perfekt dubbelgångare av mig.
Vi känner också till er utvecklade fysiologi.
Och din son?
Vet du allt om hans fysiologi?
Vad vill du med Jack?
-Jag? Ingenting. -Svara på frågan!
Han är inte ämnad åt mig!
Vi har det gemensamt, eftersom han inte var ämnad för dig heller.
Vad tusan menar du med det?
Kapten Vadic, jag ska tala klarspråk.
Du kommer aldrig härifrån.
Det bästa för dig är att samarbeta.
Visst, jag inser vilken travesti Dominionskriget var.
Jämför inte vidrigheterna er sida begick
med min sidas krigsföring.
Det hade aldrig blivit krig om inte formskiftarna hade startat det.
Nödvändigt.
Solida varelser som ni kom, och ni förstörde varje värld ni vidrörde.
Nämn en.
Min.
Vi hade knappt hunnit börja kriget
då er Federation begick folkmord.
Ett virus.
Vi gav ert folk ett botemedel.
Står det så i era historieböcker?
Ni skapade ett botemedel, ja.
Men Stjärnflottan röstade mot att ge det till oss.
En av våra egna måste stjäla det.
Vill ni höra mer om varifrån min hunger efter ert brutala,
oundvikliga utrotande kommer från?
Jag fick det från Stjärnflottan.
Ni gav mig förmågan att imitera ert blod.
Bibehålla formen. Klara varje test.
Och ni gjorde det medan ni tillfogade mig mer lidande…
…och dem jag älskade.
Så säg inte att jag inte bryr mig om kärlek.
Eller oskuldsfullhet.
Eller smärta.
Pappa, jag vet inte hur lång tid vi har kvar.
Lore tar över alla viktiga system.
Säkerhet, transportörer.
Varför gör Lore så här?
Kaos. Han älskar kaos.
Hur kommer det att kännas när hon dör för dig, solida typ?
Varför tittar han på mig så där?
Jack!
Tycker ni om symfonin?
Jag visste inte att ni hade musik i Stora länkningen.
Det har vi inte.
Men under min tid som krigsfånge
lärde jag mig mycket om solida varelser.
Daystrom Station var mitt fängelse under kriget.
Med nio av mina bröder och systrar på hyllor.
Projekt Proteus kallades det.
Symfonin jag upptäckte hade inte blås och stränginstrument, men…
…snarare gnisslet av hjul längre bort i korridoren.
Knarret av stövlar på betongen.
Gnisslet av fängelsedörrar.
Skrik i alla tempon och tonarter…
…och visslingar.
Hon visslade… medan hon injicerade oss.
Utsatte oss.
Tillfogade oss mer smärta
än nån varelse kan förväntas utstå.
Allt för att göra oss till vapen.
Perfekta, oupptäckbara spioner
som kan blanda sig i varje art och sprida kaos.
Men slutet var lyckligt.
Genom dessa experiment skapade ni det perfekta monstret…
Oss.
Så oerhört mänskligt.
Så ni utvecklades genom biologiska experiment?
Och jag kan vidarebefordra det.
Till alla som vill ansluta sig till vår sak.
Vi länkar, de accepterar ett kortare liv och evig smärta
för förmågan att lura dem som tog allt från oss.
Jag visste inte.
Så märkligt det är
att upplysta arter kan ignorera varandras smärta.
Hade hon verkligen undanhållit din son från dig
om hon hade känt din förlust?
Och du, mor,
är du beredd att mista en son till?
Federationen tog min familj!
Nu ska jag ta er.
Pappa, sköldregulatorn fallerar. Du måste stråla oss ut härifrån genast.
Fasen.
Data, jag vet att du finns där inne och att du hör mig.
Han kan inte bekämpa mig. Han är borta.
Hon är alltför lugn, alltför självsäker.
Hon har en plan. Och om vi släpper ut henne, tar hon…
Vår son.
Så länge hon och hennes soldater är ombord
är hon ett hot.
Allt hon sa var sånt hon ville att vi skulle veta.
Jean-Luc, hon antog sin torterares ansikte. Varför?
För att påminna sig själv om sitt hat.
Du har rätt.
Hon är en skarprättare för sin sak.
Vi får inget mer ur henne.
Data, jag vet att du finns där inne.
Så jag vill att du lyssnar på mig nu,
för livet ger en sällan en andra chans att säga vad man borde.
Data, du gjorde mig bättre. Det gjorde du.
Du gjorde mig till en bättre far, en bättre vän.
Och när du dog…
…knäckte det mig.
Men, du förstår… du satte ihop mig igen.
Du reparerade mig. Minnet av dig.
Är du och jag så fundamentalt förändrade
att vi är villiga att kompromissa om allt?
Om allt vi trodde på?
Ja, jag håller nog på att tappa kompassen.
Men just nu är hon vår fånge.
När vi släppte henne ombord
bjöd vi döden ombord på skeppet.
Att vädja till min brors minnen av vänskap.
Det är väldigt effektivt.
Vad vill du ha, Lore?
Inget mer än du önskar för dina barn.
Inget mer än det formskiftarna vill ha.
Överlevnad. Det är bara mänskligt.
Låt mig göra det enklare för dig.
Min fiendes fiende är…
Du vet resten.
Nej, nej! Han har full kontroll över skeppet!
Vi mister kontrollen över säkerhetssystemet.
Få igång kraftfälten igen!
Data, jag vet att du finns där inne och att du hör mig!
Sidney!
Förbanne mig, Lore! Släpp henne!
Jack.
Jack! Vad ska jag göra? Jack!
Vänd dig om.
Rulla runt.
Data! Öppna dörren! Snälla!
Backa! Åt sidan!
Rulla.
Eld!
Jag är här, Geordi. Jag ska försöka.
Går in i fältregulatorerna nu.
Vad var…
Det jag kände… Var det du i mitt huvud?
Sidney, det är jag, Jack.
Du måste lita på mig.
-Vi måste iväg! -Jack…
Vadic sa att hennes folk utsattes för Projekt Proteus.
Referera det mot specifikationen från Daystrom, och… här är det.
Formeln de utsattes för innehöll thelomium-847,
ett stabiliserande ämne med 100 års halveringstid.
Det betyder att teoretiskt…
Var och en av dem bör innehålla spårämnen.
Vi kan spåra dem.
SKANNAR: THELOMIUM-847 LOKALISERAT: DÄCK 8
Picard till Shaw. Vadic och hennes män avancerar genom däck 9.
Låt dem inte nå hissen som går till bryggan.
Ska bli. Öppnar eld.
Öppna turbohiss!
Hiss däck 9! Hiss däck 8!
-Om de tar bryggan… -Ingen tar bryggan.
-De är här. -Ha vapnen redo!
Öppna en kanal.
Var så snäll.
Jag vill tala till mitt skepp.
Lystring, Titans besättning.
Ni har väl visat er värdiga, antar jag.
Inte utan list.
Men vilket försvar förslår mot det formlösa?
Jag varnade er och sa att det skulle sluta så här.
Ni kunde ha besparat er den här situationen.
Jag gjorde inte det här av grymhet,
utan av barmhärtighet.
Att vara föränderlig, flytande,
innebär att veta vad vattnet vet.
Att det finns många vägar till samma hav.
Så här är vi nu, dit vi var på väg hela tiden.
För att föra Jack Crusher dit han mest hör hemma.
Jag är Vadic.
Kapten ombord på USS Titan.
Och Jack, kära du,
om du kan höra mig…
…är det dags att du får veta vem du egentligen är.