DETTA HAR HÄNT…
Ni drog in oss i det här. Ni får klara oss ur knipan.
Dator, överför befäl. Kapten William Riker. Tillfälligt.
Jag är kapten Vadic.
Ni har en Jack Crusher bland er. Vi ska ha honom.
Det är inget prisjägarskepp utan ett krigsskepp.
Om du är son till Jean-Luc Picard är du en måltavla för många.
Förtjänade han inte chansen att lära känna mig?
Jag berättade vem du var och var du fanns.
Han beslöt att låta bli.
Har du familj, Riker?
Jag har en fru och dotter, och jag hade en son.
Shaw kallar det ordervägran att hjälpa sina vänner. Min pappa gör det inte.
Gå och vila, fänrik.
Ja, kommendör Seven.
-Vi läcker verterium. -Vi har en sabotör.
Hans ansikte förändrades. Vi har en formskiftare ombord.
Sir! Vi kör rakt igenom.
Vi måste öppna eld och skydda skeppet.
Jag skyddar skeppet.
Jag förstår instinkten att frukta förluster.
-Du går för långt. -Vi får inte låta den göra oss svaga.
Sitt ner, amiral.
Det funkar inte! Vi har inget val, kapten.
Vi kämpar, annars dör vi.
-Nu! -Ge eld med allt vi har!
Törnskatan retirerar.
Vi sjunker, kapten. Mot gravitationsbrunnen.
Lämna bryggan.
Du har just dödat oss alla.
FEM ÅR TIDIGARE
-Vi kommer jämt hit för Utforskardagen. -Varför?
UTFORSKARDAGEN
Tack så mycket.
Amiral Picard.
Sir.
Ursäkta, jag har alltid velat fråga er en sak
om ert möte med hirogenerna.
I er bok berättar ni bara om den diplomatiska situationen,
men vi har hört att Alfa faktiskt jagade er.
Fick ni veta hur de kom till kvadranten?
Kunde amiral Janeway hjälpa er?
Jag är inte mycket för att berätta historier.
Vi vill gärna höra det från mannen själv. Snälla?
Hur kom ni undan?
Nåja, lyckligtvis för mig
hade andrebefälhavare Worf konstruerat en "död för alla-fälla".
Så när Alfa ryckte fram,
hade jägaren blivit villebråd.
Ni förstår…
…det kommer stunder då ni behöver minnas
att oavsett hur dyster och olöslig en situation verkar,
om ni och er besättning bara förblir orubbliga
i er hängivenhet för varandra,
är ni aldrig utan hopp.
NUTID
Våra sköldar klarar inte mycket mer. Ta kraft från andra system.
Vi har inget att ta av, sir.
Motorerna är av. Varje gång jag försöker starta, blöder vi kraft.
Maskinrummet skadades svårt vid attacken.
Massiv energiförlust. Vi är nere på nio procent,
och ju fler system vi använder, desto mer minskar den.
Vi förblöder.
Om vi omdirigerar allt från warphärden? Eller impulsreaktorerna?
-Det blir härdsmälta ändå. -Även temporärt?
Vi har inte energi att vända processen. Det är en kedjereaktion.
-Och vapen, Mura? -Redan på noll, sir.
Vi faller allt djupare i nebulosans gravitationsbrunn.
Vi sjunker.
Alla system når kritiska minimumgränser.
Om vi inte omdirigerar energi, mister vi livsuppehållande stöd.
Men om vi drar mer kraft från motorerna
är chansen noll att flyga härifrån.
Och om vi omdirigerar allt, vad vinner vi på det?
Bara några timmar, sir.
Som mest.
Omdirigera så mycket ni kan till livsuppehållande stöd,
stäng alla icke nödvändiga funktioner,
samla besättningen i gemensamma utrymmen och stäng ner allt annat.
Kapten!
-Rapportera! -Ännu en bioelektrisk våg.
Sir! Den skadade våra sköldar.
Om vi inte sänker dem mellan träffarna, mister vi dem helt.
Sänk sköldarna.
Kom in.
-Will. -Jag vill att du ska veta…
-Jag måste be om ursäkt. -Jag säger det här av artighet.
-Jag hade fel… -Sluta!
Titan sjunker hjälplöst.
Inom fyra timmar krossas skeppet av gravitationsbrunnen,
men vi har nog slut på livsuppehållande stöd före dess.
Du hade rätt förut.
När vi begravde vår son…
…såg jag hur kistan sänktes ner i jorden.
Det var bara sex fot ner, men det var så mörkt.
Det var som en oändlig tomhet.
Du och jag har rest till rymdens bortre gränser.
Men inget, inget har bevisat för mig att det finns ett liv efter detta.
Jag har försökt glömma det.
Deanna känner allt, som du vet,
men hon kunde inte leva med att jag inte kände nåt alls.
Det kunde inte jag heller.
Det var därför jag for, och kom hit.
Jag flydde från det här.
Bara för att finna det igen.
Nåja…
…det här är slutet, min vän.
Och om jag var du…
…skulle jag ägna de närmaste timmarna…
…åt att lära känna din son…
…och se om ditt hus.
Jag är så ledsen, Jean-Luc.
DEL FYRA "Omöjligt scenario"
All ej nödvändig personal, töm däck 14 till 16.
Formskiftarsabotören dödade vår transportörofficer, fänrik Foster.
Några dagar tidigare konfronterade Jack Crusher honom… den i gondolkontrollrummet.
Den kan likna vem som helst nu.
Vi måste hålla tyst om det här.
Vad?
-Moralen på skeppet är redan… -Vi har en sabotör ombord!
Vad tjänar det till nu?
Om formskiftarens uppdrag var att leverera Jack till Vadic, misslyckades det.
Varför lamslå oss ännu mer?
Om Vadic hade velat komma och ta oss, hade hon gjort det redan.
Jag säger inte att vi ska vara passiva,
bara att vi ska ligga lågt.
Jag kunde återinsätta dig,
men att du förblir i en inofficiell kapacitet
kan vara till vår fördel.
Förstår du?
Ja, kapten.
Bra.
Gå och ta den jäveln.
Sju, sex, fem…
…fyra, tre,
två, ett.
Det var ingen asteroid.
Nej, det var det inte.
Beverly…
Innan du säger nåt… jag vet vad som händer.
Ska vi…
Jag vet att tiden är knapp.
Men kan du ge mig en liten stund med Jack?
Självklart.
Kom inte.
Okej då. Öppna.
Hej, Hansen.
Verkligen fint jobb dina hjältar gör med mitt skepp. Fin utsikt.
-Kan vi prata? -Officiellt? Nej.
-Inofficiellt? -Nej.
Vi har ett problem.
Det finns en formskiftare ombord. Det var det som hindrade oss från att fly.
Och att döma av liket i sjukhytten
har den varit ombord sen innan vi tog upp dr Crusher och hennes son.
Nåt större är på gång här.
Och fast det smärtar mig att säga,
har vi personalproblem och ingen känner skeppet bättre än du.
Dator, referera mina personliga handlingar.
Jag vill spela in ett personligt meddelande till Deanna Troi.
Spelar in. Varsågod och fortsätt.
I händelse av…
I händelse av att Titan på nåt sätt återfinns…
…Deanna…
…vill jag att du ska veta att jag…
Deanna, jag vill att du…
Inspelning pausad.
Holodäck-program Ten Forward aktiverat.
Den här platsen betyder mycket för mig.
Du har väl aldrig…
Nej, aldrig.
Vill du ta nåt att dricka med mig?
Visst.
Jag har visst nåt från min egen bakgård.
Och, ja. Det är en bra årgång.
Jag måste medge att jag inte är nån vinälskare.
Beklagar.
Whisky?
Gärna en billig sort, med is.
Med tanke på skeppets tillstånd är holodäck fortfarande öppet.
Det drivs av en liten oberoende energicell av just detta skäl.
För att det i orostider ska vara…
…ett slags fristad.
Jaha. Alla trängs här
och låtsas att det är nåt slags tropiskt paradis
medan skeppet imploderar runt dem.
Om du vill välja en annan simulation…
Nej, då. Det här låtsasstället är väl lika bra att dö på som nåt annat.
-Skål. -Skål.
Vi måste nog prata om elefanten i rummet.
Ja.
Självklart.
Håret.
När blev du skallig?
Hur gammal är du, 23, 24?
Njut medan du kan.
Jack, jag skulle vilja lära känna mer om dig.
Ditt liv, din barndom.
Men du bestämmer.
Jag vet inte var jag ska börja.
Då kanske du kan berätta varför du valde att inte lära känna mig.
Det finns det faktiskt.
Nåt som kan vara av intresse för dig, med tanke på dina resor.
Vi skulle leverera sjukvårdsmaterial till Matalas 4.
Ett läskigt ställe, en soptipp.
Jag blev fast i ett lastutrymme med en andorian med bruten antenn.
Det såg smärtsamt ut, så jag försökte hjälpa honom.
Den består visst av muskler och är väldigt känslig,
så medan jag vidrörde den, hoppade han tillbaka…
Av alla stationer en formskiftare kan infiltrera…
…en transportörtekniker?
Jag vet inte. Jag har inte stött på nån förut.
De är geggamänniskor. De är gående och talande lera.
De kan replikera en person bara vid åsynen.
Röst, rörelser, talmönster, men inget mer.
För det mesta kan man avslöja dem.
Ställa en fråga de bör veta svaret på.
Enkel fråga, fel svar. Pang. Formskiftare.
Ja, men för det krävs en massa kunskap
om alla i besättningen.
Det blev fel från början mellan oss två.
Jag underskattade dig.
Du har bra instinkter. Du är en bra ledare.
Du blir en bra kapten en dag.
Vilket är nåt jag skulle säga…
Om du var en formskiftare och inte bara en skitstövel.
Ja, nu börjar du fatta.
Men du har rätt.
Det blir svårt att röka ut den skiten bland 500 personer ensam.
Så…
-Få honom att komma till dig. -Hur då?
Med lockbete.
Stjäl hans brass.
Brass? Jag antar att du inte menar knark.
Tyvärr inte, jag…
Det är svårt för en formskiftare att bibehålla sin falska, icke-geggiga form,
så de måste vila i en kruka.
En vas, en behållare.
FORMSKIFTARRAPPORT ÖVERSIKT
Ibland lämnar de rester, gegga efter sig.
Typ rest-gegga.
Skaffa ett prov av det och ladda upp det i datorn,
så kan du skanna skeppet efter den jäkeln.
Tack, kapten.
Strunt samma.
Fem, fyra, tre, två, ett.
Rest-gegga.
Rapportera.
Tyvärr kunde inte stjärnkryssaren med Jack Crusher
undgå gravitationsbrunnen.
Förfölj.
Nej!
Nej, nej.
Det går inte med den last jag bär.
Portalen utstrålar gravimetriska stör…
Förfölj!
Det är självmord.
Det är självmord att vägra.
Infånga och överlämna personen.
Allt annat är förbrukningsmaterial.
Ditt skepp, ditt folk, du.
Jag ska förfölja.
Bra.
Stäng av portalsystemet!
Portalsystemet kopplas bort.
Farväl!
5 ÅR TIDIGARE
Sen insåg jag att det tamariska språket byggde på en metafor.
Läxan jag lärde mig var
att om han och jag hade gett upp viljan att kommunicera,
hade vi båda blivit dödade.
Jag har uppskattat det här improviserade mötet, men min lunch.
Amiral, det står inte i de officiella arkiven,
men jag hörde talas om en händelse
med er och er vän, Jack Crusher.
Ett missöde på en rymdfärja.
Ni sa senare att det var en av de svåraste navigationssituationerna
ni har varit med om.
Ett scenario utan vinnare.
Tja, jag var ungefär i er ålder,
och även lite våghalsig, får jag säga.
Ursäkta mig.
NUTID
Sir, är det privat?
Nej. Kom in, bara.
Kom. Det går bra.
Var ni vill.
Alltså, jag fattar att du tror att jag behöver det här.
Att det här kan göra allt bättre på nåt sätt.
Men det tror inte jag.
Jag säger inte det här för att vara hård…
En del behöver vara del av nånting,
-andra inte. -Vi behöver alla en anknytning.
Eller hur?
Jag menar…
…se dig omkring.
Jag växte upp mest ensam.
Visst, jag hade min mor, men sån är jag.
Att vara utanför passar mig bra.
Du fann din grej och jag min. Och det är okej.
Så om du tror att det här är en stund jag behöver…
Jag tror att…
…jag behöver den.
Tre, två…
Hansen till biokemilabbet. Jag har ett ämne som måste skannas.
Biolabbet är stängt för att spara energi.
Får jag föreslå din tricorder?
Det krävs mer än en tricorder. Öppna. Det här är nödläge.
Kommendör Hansen till sjukhytten. Jag behöver hjälp på däck 5, korridor 8.
En officerare är dödad.
Gå.
Och det håller på att bli mycket värre.
Så, frånsett det här…
…vad är den värsta knipa du varit i?
Den värsta?
En involverade din namne.
Jack Crusher? Jag har alltid undrat över det.
Jag vet att min mor inte hatade dig,
men att döpa mig efter hennes förste make…
Jack Crusher var en gång min bäste vän vid Akademin.
Och sanningen att säga hade jag gett dig samma namn.
Jack var…
Nåja, han och jag var på permission på Argelius 4,
och vi mötte två härliga unga kvinnor.
Var de härliga?
-Härliga och entusiastiska. -Okej.
Nåja, Jack och jag kallades oväntat tillbaka till Stargazer,
men jag hade kläckt en plan att "låna" en rymdfärja.
-Stjäla, menar du. -Nej, låna en rymdfärja
och återvänta till Argelius ett kort tag
-för att… -Få ligga.
Du, vi hade en inbjudan.
I alla fall, på vägen tillbaka
träffade en skur mikrometeroider rymdfärjan med hög hastighet.
På ett ögonblick var vi blinda, utan kraft, och började få slut på luft.
Vi kunde inte kontakta skeppet för…
Ni kopplade bort kom-radion i förväg,
så att de inte skulle veta att ni "lånade" den.
Vi svävade där hjälplösa.
Men vi improviserade ett system,
skiftade den återstående energin från dockningsmotorer till nödhjälpsåtgärder.
Och kröp sakta hemåt.
Inga sensorer, ingen sikt.
Tio förbannat jobbiga timmar.
Men han och jag var i synk.
Han navigerade och jag skötte raketerna,
och hoppades tills vi äntligen var hemma.
Har din mor redan berättat den här historien?
Faktiskt…
Vilken skakande historia om överlevnad.
Ursäkta om jag stör er familjestund.
Jag är nog inte riktigt mig själv.
Din mor är frikostig med smärtstillande.
Men på tal om skakande historier…
…har din farsgubbe berättat om första gången han och jag möttes?
USS Constance.
Stjärndatum 44002.3.
Kom igen.
Nog måste du ha hört om slaget vid Wolf 359.
Fyrtio stjärnkryssare från Federationen mot en borgkub.
Jag jobbade bara i maskinrummet.
Bara en… grovmekaniker.
Och nästa ögonblick… Pang.
Som om hela rymden brann.
Vi var femtio som klarade oss levande till räddningsdäcket.
Men oj då.
bara en räddningskapsel. Tio platser.
Grejen var att vi alla var vänner.
Alla var en Jack Crusher för mig.
Vi var inte…
Vi slogs inte om vilka som skulle leva eller dö.
Nej, vi… väntade på order.
Och slutligen kom en löjtnant ner och började peka.
"Du, du och du."
Sen pekade hon på mig.
Varför… varför jag?
Jag var bara en nolla från Chicago.
Nu var jag den lyckliga nummer tio.
Hon räknade inte sig själv.
"Hoppa in", sa hon. "Det är en order."
Jag vet. Jag frågar mig själv samma sak.
Begick hon ett misstag?
Jag beklagar.
Elvatusen döda.
Vet du var din farsgubbe var den dagen?
Jag är Locutus av Borg.
Han var på den där borgkuben och satte världen i brand!
Glöm allt konstigt med Stargazer.
De verkliga borgerna finns kvar där ute.
Och de har ett namn för dig.
Locutus av Borg.
Den enda borgen som var så dödlig att de gav honom ett namn…
-Det räcker. -Nej.
Nej.
Det är i sin ordning.
Jag förstår.
Dator, öppna.
Förlåt mig.
Nånstans efter vägen blev jag en skitstövel istället för trevlig.
Du, amiral…
Det där som hände, du behöver inte förklara nåt för mig.
Tack för din tid, Jack. Det betydde mycket för mig.
Jack, Jean-Luc, det finns ett mönster.
Det ökar och ökar, och går mot ett crescendo.
Vad pratar du om?
Det här! Gravitationsbrunnen vi är i.
Den suger in materia och kastar ut energi,
så nånstans i dess mitt
förvandlar den materian den konsumerar till energi.
Men energi är matematisk, logaritmisk.
Men den ökande intensiteten och minskande vågfrekvensen
säger nåt annat.
Det är en nedräkning, vilket fick mig att spåra dem som sammandragningar.
Sammandragningar? Som vid en födsel?
Av vad?
Jag vet inte.
Men om det liknar de här mindre vågorna
är det över snabbt när de träffar oss.
Vi måste bort härifrån snarast möjligt.
Men vi har ingen energi.
Jo, när vågorna träffar oss.
Såg ni lysena?
Om vi vet när vågorna kommer,
kanske vi kan utnyttja dem för att få lite extra kräm, och…
Vi kunde skaffa skjuts bort härifrån.
Det kan inte fungera!
Vågorna rullar rakt över skeppet. Vi måste bibehålla kontakt på nåt sätt.
Ja, vi måste röra oss med vågorna.
Vi omdirigerar all kraft till styrraketerna.
Och vi flyger fort nog, rullar inte vågorna över oss,
utan absorberar oss.
Vi matchar farten med vågen.
Använder energin vi drar ur den,
och lätt som en plätt
far vi ut ur nebulosan och bort från gravitationsbrunnen,
bort från skeppet där ute,
och bort från våra nya vänner, rymdbebisarna.
-Jack. -Rymdbebisar?
Den här nebulosan är ett moderliv och vi simmar i dess fostervatten.
Vi har stött på livsformer tidigare
som frodas i rymdens vakuum.
-Farpoint. -Just det.
Det här är galenskap.
För att få upp farten måste vi starta styrraketerna,
vilket fort tömmer livsuppehållande stöd.
Men det är möjligt att vi kan absorbera lite av den energin. Använda den.
Och asteroidfältet där ute?
Vi har knappt sensorer nog för att komma igenom.
Om en asteroid träffar oss tappar vi vågen.
Men vi kan navigera manuellt.
Använda dockningsraketerna för att styra runt dem, som du gjorde.
Jag kan också den historien.
Men detta är ingen tvåmans rymdfärja.
Det skulle kräva enormt mycket planering och åtgärder.
Enligt Stjärnflottans regler stannar vi och väntar på att bli undsatta.
Ingen kommer att undsätta oss, Will.
-Energianordningarna lär explodera. -Om vi väntar, kommer vi att kvävas.
MEDDELANDE TILL DEANNA TROI: BÖRJA INSPELNING
Vi har åtminstone lämnat nåt efter oss.
Det är en underbar idé, Jean-Luc.
Men hundra saker kan gå fel.
Jag kan inte välja säker död.
Deanna…
Deanna skulle säga att det handlar om tillit.
Titta var vi är. Här, allihop, i den här stunden.
Så låt oss göra det vi har ägnat hela livet åt att bli bra på.
Vi har varit här förut, Will.
Om det här är slutet,
låt oss möta det tillsammans, görande det vi gör bäst.
Gondolskydden är konstruerade
att hindra att plasmakanalerna absorberat för mycket strålning.
Om vi kan öppna dem manuellt,
kanske vi kan kanalisera energin från vågen ner till warphärden.
Det kan faktiskt fungera.
Är alla med på det?
Då tar vi oss härifrån, fort som tusan.
Besättningen på USS Titan,
det här är tillförordnade kapten William Riker.
Vi har en flyktplan…
…men för att lyckas
måste vi använda varje uns energi vi har kvar på skeppet.
Vi ska använda energivågorna för att få igång warpdriften.
Jag ska inte ljuga, det är mycket riskabelt.
Om nåt går fel, tja…
Om nåt går fel, vet vi det ganska fort.
Många av er känner mig inte.
Men som varje kapten vet jag nåt om er.
Jag är bara så effektiv som ni är.
Och jag vet av erfarenhet
att om vi alla hänger i och arbetar tillsammans…
…klarar vi oss ur det här.
Kapten Shaw,
jag inser att jag är den sista person du vill se just nu,
men jag behöver din hjälp trots att
du verkligen är en nolla från Chicago.
Okej.
Maskinpersonalen kan inte lämna sina poster. För många reparationer och…
Och du insåg just att trots den snygga renoveringen
är gondolsköldarnas mekanismer mer än 20 år gamla,
och inga av de här ungdomarna vet hur man tjuvkopplar dem, så…
Vi behöver en gammal grovmekaniker. Som du.
Okej. Hansen, möt mig vid gondolkontrollen om fem minuter.
Fem, fyra, tre, två…
Smalbandsfrekvensen når toppen.
Gravimetriska frekvenser kolliderar…
-Hur går det, doktorn? -Åtminstone en till.
Uppfattat.
Fara, gondolkontrollen är exponerad.
-Fara, gondolkontrollen är exponerad. -Ficklampa.
Här.
Om den där formskiftaren verkligen vill sänka oss,
vore bästa stället att göra det… Magnet…
Det vore här, just nu.
Tänker du detsamma som jag?
Ja, fast jag ogärna medger det.
Kommendör Hansen till kapten Riker.
Uppfattat, kommendör. Riker här.
Hur kan jag hjälpa?
Gå till bryggan med din mor.
Stäng ner allt ni kan. Överför all kraft till styrraketerna.
Överföringssekvens klar.
Omdirigerar återstående kraft till styrraketerna.
All besättning till säkerhetszoner.
Varning, räddningsdäcket är avstängt.
Varning, nödsystemen är avstängda.
Bara några minuters livsuppehållande stöd kvar, kapten.
Ta ett djupt andetag, allihop…
…och håll andan om ni kan.
Shaw till bryggan. Jobbar på gondolerna.
Behöver nån minut till för att få upp skydden.
Gravimetriska frekvenser kolliderar om 64 sekunder.
Två minuter till sista vågen.
Kapten, du har två minuter.
Eftersom du är den ende här med erfarenhet av att flyga i blindo…
Amiral…
…du styr skeppet.
Fänrik La Forge…
…nu åker vi hem.
Ställ in riktning 225, mark 16.
Bakre styrraketer, en fjärdedels kraft. Var redo att ta emot vågen.
En fjärdedels kraft. Ja, sir.
Och lycka till, allihop.
Kör.
Styrraketer vid 76 procents kraft.
Ta kraft från instrumenteringen.
Det fungerade, sir. Vi är på 81 procent.
Fortsätt överföra till styrraketer.
Vi måste vara vid full kraft för att kunna fånga vågen.
Riker till Seven. Öppna gondolskydden, annars kan vi inte starta.
-Nästan klart. -Nästa våg är vår sista chans.
Kan ni två verkligen utföra det här själva?
Vi klarar det. Vi jobbar så fort vi kan.
GONDOL 1 - ÖPPNAR GONDOL 2 - STÄNGD
Gondol ett är öppen.
En kvar.
Hansen, se till att de manuella låsen är av.
Sir, ni behöver visst hjälp?
Min far är Geordi La Forge.
Ni vet, dekorerad maskinchef inom Stjärnflottan.
Jag kan hjälpa till.
Okej. Ge mig ficklampan.
Ena gondolskyddet är öppet nu.
Om bara en gondol är öppen, kan vi flyga men inte använda warpdriften.
Stämmer det?
Ja. Hur så?
Vänd dig om.
-Kommendör? -Vänd dig om, sa jag.
Det är ett missförstånd. Jag sändes hit för att hjälpa till.
Jag sa särskilt åt kapten Riker att inte skicka nån.
Kommendör, det är jag.
Kommendör vadå, La Forge?
Kommendör Hansen.
Hur visste du?
Fänrik La Forge säger jämt "kommendör Seven".
Av respekt.
Bra tänkt.
Styrraketens kraft ökar än, sir.
Shaw, hur går det med den andra gondolen?
Den är öppen.
Andra gondolen är öppen.
Vänta. Många hinder rakt föröver.
Asteroidfältet.
Mina kontaktsensorer är av.
Jack, ropa ut deras positioner.
Kontakt, 7 000 km, bäring 2-2-4, mark 5.
-Rorsman, bakre styrraketer 15 grader ner. -Ska bli.
-Stäng av på min order. -Ja, sir.
Nu!
Kontakt, 3 000 km. Bäring 1-1-4, mark 5.
Styrbords styrraketer upp 45 grader.
Ja, sir.
Vänta.
Fyra sekunder till.
Lita på mig.
Stäng av!
Styrraketer upp till 98 procent, sir, men inget återstår att överföra.
Rorsman…
…överför all kraft från livsuppehållande stöd.
Livsuppehållande stöd av. Ja, sir.
Varning. Livsuppehållande stöd avstängt.
Gravimetrisk detonation om tio, nio, åtta…
-Beverly, nu är allt upp till dig. -…sex…
…fem, fyra, tre, två, ett.
Detonationen bör äga rum nu.
Vi är inuti vågen.
Den laddar upp oss.
Systemen kommer tillbaka.
La Forge, högsta fart! Stanna i vågen!
Vi upplever bogchock.
-Vänstra gondolen mister… -Startar antimateria-fasutgivare.
Justerar impulsmotorer till att matcha gondolernas entropi.
Gondolerna kanaliserar kraft till härden.
Warpdriften i funktion igen om 90 sekunder.
Sir, nebulosan. Den förändras.
Kaptener, kontakt. Törnskatan. Mark 019, rakt föröver.
Där har vi er.
-Är dragstrålen i funktion? -Ja, sir.
Slå in de där koordinaterna.
Om man jagar fort nog och länge nog…
Håll.
…öppna käftarna vitt nog,
så rusar villebrådet till slut rakt in i gapet.
Starta kölraketerna. Stäng av strålen.
Stabilisera!
Will, kastade du en asteroid nyss?
Det var just vad jag gjorde.
Vi förlorar kraft.
Härden i kritiskt läge. Nära härdsmälta.
Impulsmotorerna oanvändbara!
Warphärden stänger av sig. Jag kan inte stoppa det.
Vi behöver en timme för att få igång härden igen.
Nebulosan skingras. Vi bör kunna gå till warpfart snart.
"Att söka efter nytt liv."
Vi bör djärvt sätta full fart härifrån.
Fänrik La Forge.
Ska bli, kapten.
Ingen är nånsin bättre än de man har omkring sig.
Besättningen blir en del av en.
Kompletterar en.
De lyfter upp en…
…så att man klarar saker man aldrig kunde göra ensam.
Tack ska ni ha.
Om ni ursäktar, min kolja börjar bli kall.
Ursäkta, amiral.
Ni pratade mycket om er besättning…
…ert liv i Stjärnflottan…
Men hade ni ett liv utanför det?
Hade ni en verklig familj?
Unge man, Stjärnflottan har varit den enda familj jag nånsin behövt.
Du kan inte gömma dig från ensamhetens smärta.
Jag vet att vi…
Jag trodde att ständigt vara borta skulle vara svaret på alla våra problem.
Men efter det vi just har gått igenom…
Jag är bara glad att alla är oskadda.
Att du är oskadd.
Men nåt är annorlunda nu. Jag har inte riktigt ord för det än…
Men vi bevittnade ett slags födsel här.
Och det påminde mig om…
…att det finns ett helt universum där ute.
Och att det kan vara vackert och fantastiskt.
Du har inte sagt nåt så vackert på mycket länge.
Jag vet.
Det var fel av mig, och jag är ledsen.
Jag ska rätta till det. Med dig.
Är du och Jean-Luc i knipa?
Jag vet inte än.
Amiralens loggbok, 78183.10.
Vi har lyckats undkomma döden och en okänd fiende.
Fast vi temporärt är oåtkomliga för den farliga Törnskatan,
kvarstår alltför många frågor.
Vem är den här Vadic,
och exakt vad vill hon göra med min son?
Plasmakanal på däck 7…
Hitta…
Jack. Jack.
Koppla ihop oss.
Hitta mig.
Vi är snart tillsammans.
Du är ingenting.
Jack.
Hitta mig.