‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Starea soției dumitale e stabilă. ‎Își revine.
‎Și copilul?
‎Aveți o fetiță sănătoasă.
‎- O fată? ‎- Da.
‎- Sunteți sigur? ‎- Evident.
‎V-ați hotărât la un nume?
‎I-am spus soției mele că facem o greșeală.
‎Mă scuzați?
‎Că vom cobi alegând un nume de băiat.
‎Numele copilului e Lu.
‎Cum arată?
‎Îl întrebi pe orb cum arată? ‎Nu e o glumă bună, Emma.
‎- Nu voiam… ‎- Cum simți că e?
‎Simt că nu e bine.
‎E ca un motor de mașină pe ducă.
‎Trebuie să mai țină doar trei săptămâni.
‎O să avem un sistem nou pe Marte.
‎- De ce spui asta? ‎- Poftim?
‎Pegasus va ateriza abia peste o oră
‎și tu presupui că e deja la sol.
‎- Nu presupuneam… ‎- Cobești.
‎Nimeni nu cobește.
‎De câteva săptămâni ‎nu mă mai gândesc decât la cargoul acela.
‎Vă puteți imagina? Gata cu rațiile de apă.
‎Scuze, Lu. Nu voiam…
‎Nu-i nimic.
‎Eu visez la prima ceașcă de ceai.
‎Și apă caldă pentru cafea.
‎Suficientă apă să-mi învii plantele.
‎Eu aștept cu nerăbdare ‎un duș fierbinte și lung.
‎Toți așteptăm să faci dușul ăla.
‎Și dumneata, comandante?
‎Ce aștepți cel mai mult?
‎Ea nu așteaptă nimic.
‎Ce naiba, Lu?
‎Ai spus clar și răspicat ‎că nu vrei să fii aici.
‎Că vrei acasă.
‎Lex, micul dejun e gata!
‎Vin!
‎Tată, când să mănânc toate astea?
‎Melissa și Cassie ajung în cinci minute.
‎Ia la pachet. E suficientă și pentru ele.
‎E o zi importantă pentru mama ta. ‎Asta e tradiția.
‎Da, dar nu e o lansare a ei.
‎Asolizarea navei Pegasus poate fi ‎la fel de stresantă.
‎Trebuie să mănânci dacă ai emoții.
‎Să fii sătulă și concentrată.
‎Cum zici tu.
‎Spune asta întregii școli ‎când o să vomez la adunare.
‎Toată școala va urmări transmisia NASA ‎în sala de sport.
‎Nu-ți face griji că mă văd cu Isaac.
‎- Ce înseamnă asta? ‎- Nimic.
‎Nu prea am vorbit în ultima vreme.
‎- De când? ‎- De la accident.
‎- Credeam că te vei bucura. ‎- De ce?
‎Tată…
‎Voiai să-l ucizi după ce m-am rănit.
‎Eram speriat de moarte. ‎Ai fi putut să-ți rupi gâtul.
‎Nu vreau să ajungi ca…
‎S-ar putea.
‎Ce?
‎Să ajung ca tine.
‎Dacă am gena.
‎- Te-ai gândit des la asta? ‎- Nu.
‎Nu știu.
‎Plec. Nu vreau să întârzie Cassie.
‎Putem discuta despre asta, scumpo.
‎Ne putem concentra pe mama?
‎Să luăm pe rând subiectele stresante.
‎Salutare, oameni buni! ‎Să mai facem puțină istorie!
‎Transmisia în direct începe… acum!
‎Jack, ai legătura.
‎Bună dimineața!
‎Centrul spațial Johnson vă mulțumește ‎pentru prezență în această zi măreață.
‎Mai sunt 21 de minute ‎până la intrarea în atmosferă.
‎Suntem în grafic pentru asolizarea ‎pe Marte la ora 09:54:15 CST.
‎Pegasus transportă majoritatea proviziilor ‎pentru baza de pe Marte,
‎inclusiv noile sisteme ‎de susținere a vieții.
‎De ce nu au luat alea cu ei?
‎Sunt prea grele.
‎Au trimis o altă rachetă, ‎care asolizează azi.
‎Emma o să coboare cu Atlas lângă ea.
‎Lucrurile lor vor fi acolo,
‎ca un mare cadou în dimineața de Crăciun.
‎Pun pariu că mama ta e încântată. ‎Tu ești entuziasmată?
‎Absolut!
‎Prietenii de la JPL numesc ‎coborârea periculoasă către Marte
‎„șapte minute de teroare”.
‎Așteptați noutăți de la Jack.
‎Pare puțin crud, nu?
‎Suntem de o sută de ori mai aproape ‎de Pegasus decât Centrul,
‎dar ei îi vor afla soarta primii.
‎Dacă te consolează cu ceva,
‎noi ne vom afla soarta primii ‎la asolizarea pe Marte.
‎Am primit.
‎„Toate sistemele funcționale.
‎Pegasus va intra în atmosferă ‎peste 21 de minute.”
‎Desigur, a durat vreo 20 de minute
‎să ajungă mesajul la noi, deci…
‎Pegasus e pe cale să intre în atmosferă.
‎Care e problema cea mai probabilă?
‎Mulți ar spune că unghiul de intrare.
‎Dacă Pegasus intră cu deviație de un grad, ‎va ricoșa din atmosferă.
‎Dar…
‎eu aleg eliberarea parașutei.
‎Dacă se deschide ‎cu o secundă prea târziu, gata.
‎Freddie…
‎Te gândești la scutul termic?
‎Mă gândesc să urmărim în tăcere.
‎Apropo…
‎Ionizarea puternică va bruia semnalul
‎și am putea pierde legătura ‎până la două minute.
‎MELISSA: LEX SE UITĂ CU NOI, ACASĂ.
‎EȘTI CEA MAI TARE
‎Legătura radio s-a întrerupt, ‎după cum era de așteptat.
‎Așteptăm două minute.
‎Încă puțin.
‎Centrul radio, ‎ați reluat legătura cu Pegasus?
‎Negativ. Așteptați.
‎Recepționat. Așteptăm.
‎- Au trecut două minute. ‎- Da, știu.
‎- Au spus că vor auzi ceva în două minute. ‎- Știu.
‎- Ce înseamnă asta? ‎- Nimic încă.
‎Încearcă din nou.
‎- Centrul radio? ‎-‎ Așteptați.
‎Haide, fir-ai să fii!
‎Houston, Centrul radio. Recepționați?
‎Recepționat. Aveți semnal?
‎Negativ, Houston.
‎Repetați.
‎Am pierdut comunicațiile cu Pegasus.
‎Repet, am pierdut comunicațiile ‎cu Pegasus.
‎A asolizat, nu?
‎Dacă totul a mers bine,
‎da, Pegasus tocmai a asolizat pe Marte.
‎Bine!
‎Să sperăm ‎că la Houston au deschis șampania.
‎Să mai rulăm un diagnostic.
‎Să ne adunăm în sala de conferințe ‎cât mai repede posibil.
‎- Tată? ‎- ‎O să fie bine, Lex.
‎Dacă Pegasus nu mai e?
‎- Dacă a explodat? ‎-‎ Nu e sigur.
‎- Nu le trebuie alea să supraviețuiască? ‎- Există un plan de rezervă.
‎Pot ateriza și trăi pe Atlas la nevoie.
‎Dar merg pe sistemul de apă secundar.
‎Încă funcționează. Pot raționaliza apa.
‎Cât timp?
‎De ce nu au trimis Pegasus acum un an?
‎Nu-l puteau lăsa în furtuni.
‎Au mai trimis unul deja.
‎- Ajunge peste luni de zile! ‎- Pot rezista atât.
‎Dar încă nu știm sigur…
‎Exact! Nu știm nimic!
‎Nu știm dacă Pegasus e la sol ‎sau dacă s-a făcut bucățele,
‎dacă sistemul de apă va rezista
‎sau dacă mama va supraviețui.
‎Comandante?
‎Emma?
‎„Conexiune eșuată. ‎Încercăm o repornire. Așteptați.
‎Să nu tragem concluzii.
‎Știm doar că s-a pierdut semnalul,
‎dar sunt 100 de ingineri la Houston ‎care lucrează la asta.
‎- Nu vor reuși. ‎- Haide să-i lăsăm să-și facă treaba.
‎Emma, apreciez ce încerci să faci…
‎Dar știi prea bine că‎ ‎pilotul nu mai e ‎când un avion dispare de pe radar.
‎Nu plânge, Kwesi.
‎Nu poți irosi apa.
‎Cum stăm cu apa?
‎Dacă Pegasus chiar s-a pierdut, ‎știm planul.
‎Asolizăm pe Marte
‎și trăim pe Atlas ‎până sosește următorul cargou.
‎Asta va fi peste cinci luni.
‎Misha, știu că ai spus că va fi un miracol
‎dacă sistemul de rezervă va ține ‎trei săptămâni…
‎Foarte improbabil.
‎Dar nu e cea mai mare problemă.
‎Cum adică?
‎Să zicem că ține atât de mult.
‎Nu va ține, dar să zicem că da.
‎Chiar și cu rații minimale,
‎tot vom consuma mai multă apă ‎decât putem recicla.
‎În curând, vom rămâne fără apă.
‎- Cât de curând? ‎- Care e cel mai bun caz?
‎Opt sau poate zece săptămâni.
‎Deci vom muri de sete
‎cu două luni înainte să vină cargoul.
‎Încercările de a reporni sistemul ‎nu au avut succes.
‎Nu ne dăm bătuți, dar trebuie ‎să presupunem că Pegasus nu mai e.
‎Să discutăm ce va urma.
‎Nu avem ce discuta. ‎Vor ateriza și trăi pe Atlas.
‎Nu vor putea recicla apa.
‎A cui e vina?
‎- Dacă comandantul… ‎- Stai așa! Arăți cu degetul acum?
‎După ce cosmonautul tău a mințit ‎despre cât de bine vede? Serios?
‎Nu putem vedea cumva ‎dacă Pegasus a asolizat?
‎Cu un rover, poate?
‎Nici vorbă! Cel mai apropiat e ‎la peste 1.500 km distanță.
‎Spune că nu s-a schimbat nimic.
‎Obiectivul primar este ‎să asolizăm pe Marte.
‎Și să aducem echipajul acasă.
‎- Asta nu mai e o opțiune. ‎- Ba e.
‎În cel mai bun caz, ‎apa le ajunge zece săptămâni.
‎Improbabil, iar următoare livrare ‎e peste 20.
‎- Nu pe Marte. ‎- Ce?
‎- Îmi dai tableta? ‎- Desigur.
‎Pegasus 2 e aici, cu aproximație.
‎Cu manevra de praștie ‎în jurul lui Marte…
‎Atlas primește asistență gravitațională.
‎Va accelera ‎și se va întâlni cu Pegasus 2 în…
‎Trebuie calculat, ‎dar în sub zece săptămâni.
‎Atlas și Pegasus 2 ‎să facă manevre de andocare în tranzit?
‎Ambele nave sunt capabile. De ce nu?
‎Vor zbura una spre cealaltă
‎cu 32.000 de kilometri pe oră.
‎Dai unui echipaj nedormit, ‎pe rații minime, o misiune imposibilă.
‎Le dau o șansă de supraviețuire.
‎Fără să aterizeze pe Marte.
‎Avem o înțelegere.
‎Taikonautul‎ nostru va fi primul om ‎care va păși pe Planeta Roșie.
‎Condițiile s-au schimbat.
‎Vrei ca primii oameni pe Marte ‎să-și sape gropile acolo?
‎Prefer să moară ca erou pe Marte
‎decât să se întoarcă acasă ca o lașă.
‎Dragă tată…
‎sper că mama îți va citi mesajul ăsta.
‎Știu că uneori ești dezorientat.
‎Șterge ultima propoziție.
‎Dragă tată…
‎poate că ai auzit știrile recente ‎despre cargoul nostru.
‎O altă navă spațială e pe drum.
‎Cred…
‎Voiam să te asigur…
‎că încă suntem în grafic ‎să asolizăm peste trei săptămâni.
‎Fiica ta va fi prima persoană ‎care va păși pe Marte.
‎Ceva ce nu a mai făcut niciun om.
‎Cu respect…
‎Wang Lu.
‎Bună!
‎Unde ești, Lex?
‎La Melissa acasă.
‎Ai văzut ce s-a întâmplat?
‎Știu sigur că Pegasus e distrus?
‎Nu se știe nimic sigur.
‎Dar cel mai probabil ‎a explodat în atmosferă.
‎Poți veni aici?
‎Adică acum?
‎La Melissa?
‎O iau razna.
‎Melissa m-a amenințat la spital.
‎Nu vorbea serios.
‎Te porți ciudat cu mine ‎de la accident încoace.
‎- M-a dat peste cap. ‎- Accidentul meu?
‎Mă gândesc că tata ar fi rușinat
‎că am pus pe cineva fără permis ‎pe motocicletă.
‎Nu m-ai pus tu.
‎Ce vrei să spui, Isaac?
‎Nu știu.
‎Poate ar trebui ‎s-o lăsăm mai moale o vreme.
‎Până se potolesc apele.
‎Bine, fie!
‎- Lex… ‎- ‎Nu.
‎Am prea multe necunoscute în viață acum.
‎- Iar cel mai greu e să nu știi. ‎- Da.
‎Sper că e bine.
‎Ești bine?
‎A fost tatăl tău iar?
‎Nu, a fost Isaac.
‎Vrea s-o lăsăm mai moale.
‎Ce-o mai fi și asta.
‎Trebuia să-l omor când puteam.
‎Mamă!
‎Simt că viața mea e un mare mister.
‎Nu știu dacă mama va fi bine.
‎Nu știu dacă tata va merge din nou.
‎Nu știm dacă va mai vorbi Isaac cu mine.
‎Chiar îl plăceam.
‎Draga mea… Vino aici!
‎Îmi pare rău.
‎Dar există un răspuns ‎pe care l-aș putea primi.
‎E bine.
‎Hai să-ți obținem un răspuns.
‎Tatălui meu nu-i va plăcea.
‎Ce e?
‎EFORTURILE DE A RESTABILI LEGĂTURA ‎CU PEGASUS AU EȘUAT.
‎ÎNTOARCERE PE PĂMÂNT ‎CU ÎNTÂLNIRE CU PEGASUS 2.
‎Eforturile de a restabili legătura ‎cu Pegasus au eșuat.
‎Însă Centrul a găsit o cale ‎ca Pegasus 2 să ajungă la noi
‎în sub zece săptămâni.
‎- Cum e posibil? ‎- Nu e.
‎Doar dacă Pegasus 2 are ‎motoare nucleare secrete, iar atunci…
‎să le dea drumul, frate!
‎Nu asta spune.
‎Ne trimit acasă.
‎Ce?
‎Centrul recomandă ‎să facem praștie în jurul lui Marte
‎și să andocăm cu Pegasus 2 în tranzit.
‎Centrul recomandă?
‎Sau Matt?
‎- Poftim? ‎- A fost ideea soțului tău.
‎- Ce? Ba nu. ‎- E exact ca tine.
‎- Subminează misiunea. ‎- Lu…
‎- Numai să i se întoarcă soția. ‎- Ajunge!
‎Am spus o dată că vreau acasă. ‎Eram deshidratată de nu știam de mine.
‎Nu îmi las echipajul să moară de sete
‎când există alte opțiuni.
‎Ordinele sunt clare.
‎Îl vei ajuta pe Misha ‎să mențină sistemul de rezervă.
‎Ram, Kwesi, veniți în modulul de comandă.
‎Vom face un traseu de zbor nou spre casă.
‎Ca să știi, Matt nici măcar nu are voie ‎în sala de control.
‎Nu a avut nimic de-a face cu asta.
‎E jenant că îmi ataci persoana ‎sugerând că ar fi altfel.
‎Bună!
‎Nu-mi pot imagina prin ce treci.
‎După cum te cunosc…
‎pariez că e foarte complicat.
‎Pe de o parte…
‎sunt sigur că ești îngrozită.
‎Pe de altă parte, vezi Marte prin hublou.
‎E mai aproape ca niciodată.
‎Aproape se vede zona de asolizare.
‎Vedeți bazinul Hellas?
‎Urmați-mă spre nord, ‎peste Hesperia Planum,
‎la vest de Elysium Mons.
‎Acolo. La marginea bazinului Utopia.
‎Acolo mi-aș fi sădit grădina.
‎Cred că Marte a fost grădină odată.
‎Canioanele alea nu au apărut din neant. ‎Trebuie să fi fost râuri mari.
‎Marte a fost la fel de plină de viață ‎cum e Pământul acum.
‎Dacă nu avem grijă, ‎planeta noastră va arăta la fel în curând.
‎Scuze.
‎Poate părea prostesc, dar…
‎am crezut ‎că, dacă pot aduce viață pe Marte,
‎aș putea arăta ‎că nu e prea târziu să salvăm Pământul.
‎Credeam că e planul lui Dumnezeu.
‎Planul Lui nu putea fi să mori.
‎De fapt, în mod tradițional,
‎Dumnezeu nu se îndură ‎de discipolii Lui care se sacrifică.
‎Aș fi vrut să aterizez pe Marte ‎acum opt luni, cu prețul vieții.
‎Asta i-am promis fratelui meu.
‎Vești de la Centru?
‎- Un mesaj de la Matt? ‎- Da.
‎- Îl ascult mai târziu. ‎- Du-te. Ne ocupăm noi.
‎- Mersi, dar… ‎- Doar introducem cifre. Mergi.
‎Nu-ți face griji. ‎Poți verifica coordonatele mai târziu.
‎Sigur?
‎Probabil tocmai a aflat ‎că revii la el în viață. Du-te!
‎Anunțați-mă dacă vă trebuie ceva.
‎Emma tocmai a trecut?
‎De unde știi?
‎Te-ai făcut arici.
‎Trebuie s-o ierți.
‎De ce?
‎Lucrezi cu Matt de săptămâni bune.
‎Crezi că greșesc și n-a fost ideea lui?
‎Nu știu.
‎Sincer, draga mea, nici nu-mi pasă.
‎De ce spui asta?
‎Ca să trăiesc.
‎Da, știu că nu ar trebui să recunosc.
‎Eu sunt Misha Popov.
‎Cosmonautul erou rus. Spațiul e casa mea.
‎Dar vreau să-mi văd nepoții din nou.
‎Poate…
‎Poate că fiica mea mă va ierta ‎înainte să mor.
‎Eu…
‎Dar tu?
‎Nu vrei să-ți vezi puștiul?
‎Ba sigur că da.
‎Și femeia iubită?
‎Da.
‎Atunci nu te bucuri cât de cât ‎că ne întoarcem acasă?
‎Nu.
‎De ce?
‎Nu am venit până aici să dau greș.
‎Da…
‎Ciocan.
‎Mulțumesc.
‎Mult mai bine.
‎Nu prea înțeleg metoda ta.
‎Metoda mea? Fac un diagnostic.
‎Să-ți arăt. Dă-mi mâna.
‎Aici.
‎Simți?
‎Da sau nu?
‎- Scuze. Da. ‎- Da? Bine.
‎Ca să se audă sunetul ăsta, ‎ce trebuie să se întâmple în aparat?
‎Nu trebuie să-l desfac. Simt.
‎Pot asculta.
‎Doctorul îți ascultă inima. ‎Nu e nevoie să te deschidă.
‎Instalatorul ascultă țevile.
‎Și inginerul la fel.
‎Ochii nu sunt singura cale de a vedea.
‎Bună!
‎Nu-mi pot imagina prin ce treci.
‎După cum te cunosc…
‎pariez că e foarte complicat.
‎Pe de o parte, ‎sunt sigur că ești îngrozită.
‎Pe de altă parte, vezi Marte prin hublou.
‎E mai aproape ca niciodată.
‎Munca noastră de o viață.
‎Și a echipajului tău. ‎La o aruncătură de băț.
‎Dar trebuia să te aduc acasă.
‎Le-am dat un plan ‎să te aducă înapoi în siguranță.
‎Sunt sigur că ai primit instrucțiunile ‎și faceți traseul de zbor.
‎În curând, vei fi acasă cu Lex și cu mine.
‎Ce e, Em?
‎Lu avea dreptate.
‎Trebuia să te prinzi ‎că praștia a fost ideea mea.
‎Nu legat de asta.
‎Când credeam că vom muri…
‎Când credeam că nu mai avem opțiuni,
‎nu mi-am dorit decât să fiu acasă.
‎Cu tine și cu Lex.
‎Am dat greș, Matt.
‎Ba nu.
‎Nu ai dat greș.
‎Anulăm misiunea.
‎Îți salvezi echipajul.
‎Chiar dacă nu vor?
‎Ce ar fi dacă ați muri în chinuri ‎la câteva săptămâni după asolizare?
‎Crezi că ar mai încerca cineva?
‎Adio!
‎Ați arătat că e posibil.
‎Ați mers mai departe decât oricine.
‎Chiar crezi că mai avem o șansă ‎să ajungem pe Marte?
‎Data viitoare ne va ieși.
‎Dar nu ăsta a fost motivul meu.
‎Nu te puteam lăsa să mori.
‎Te iubesc.
‎Ne vedem în curând.
‎Asta ar trebui să fie ultima.
‎După ce Emma confirmă coordonatele…
‎Traseul va fi stabilit. Mergem acasă.
‎Stați!
‎- Ce? ‎- Stați!
‎- Ce e? ‎- Așa.
‎Pegasus s-ar putea să fi rezistat ‎și Lu îl poate găsi.
‎Ce tot spui?
‎Putem folosi InSight ca să-l găsim.
‎Folosim tot ce avem pe Pământ.
‎Nu. InSight, vechiul rover marțian.
‎Mai exact, era un o sondă ‎cu modul de aterizare.
‎Nu avem niciun rover în zonă ca să vadă.
‎Nu să vadă.
‎InSight e posibil să fi auzit Pegasus. ‎Mai exact, să-l fi simțit.
‎InSight are un seismometru
‎pentru cutremurele marțiene.
‎Poate detecta bătăile de aripi ‎ale unui fluture.
‎De ce nu ar putea înregistra undele de șoc ‎ale intrării lui Pegasus?
‎De la boomul sonic?
‎- Dar nu mai e funcțional de mult. ‎- Nu.
‎Doar satelitul care amplifica semnalul.
‎Bine, dar cum o să-l auzim?
‎Nu suntem pe altă planetă.
‎Îl putem asculta pe UHF,
‎ca o stație radio în raza de transmisie.
‎Dar dacă auzim boomul sonic, ‎înseamnă că Pegasus e intact?
‎- Nu neapărat. ‎- Înseamnă că a intrat în atmosferă.
‎Da, dar putea exploda la impact.
‎Putea să ia foc sau să rateze aterizarea ‎cu mii de kilometri.
‎Întocmai.
‎Dacă nu auzim un boom sonic, ‎știm că Pegasus nu mai există.
‎Oricum ar fi, nu-l putem asculta ‎fără codurile de comandă de la Centru.
‎Comandanții primesc codurile.
‎Și secunzii.
‎Vorbiți cu Emma.
‎Ei bine…
‎În stadiul ăsta…
‎Ram, e mai bine să discutăm cu tine.
‎Matt, poți veni o clipă?
‎Trebuie să aflu dacă am boala ta.
‎Nu mi-am dat seama cât de mult mă apasă.
‎Știu că te temi.
‎Te temi că sunt bolnavă
‎și asta ar fi vina ta.
‎Dar nu e.
‎Nu e vina nimănui.
‎Trebuie doar să știu.
‎Bine.
‎Am reușit.
‎Să nu ți se urce la cap, ‎dar ideea ta cu InSight…
‎E genială, serios.
‎Mi-a venit urmărindu-te.
‎Nu e nevoie să spui asta.
‎Știu că te consideri diminuat ‎față de cum erai înainte.
‎Eu nu te consider așa.
‎Chiar dacă ești neghiob ‎în privința fiicei tale.
‎Poftim?
‎Îi ceri iertare încontinuu.
‎Tu ce zici să fac, geniule?
‎Spune-i… că ești mândru de ea.
‎Asta e tot ce vrea să audă.
‎Am primit un mesaj de la Lu.
‎Un mesaj de la Lu.
‎- Cine? ‎- Fiica noastră.
‎A cui fiică?
‎- Nu am o fiică. ‎- Bine.
‎Despre ce vorbești? A cui fiică?
‎A nimănui. Las-o baltă!
‎Cum aflăm frecvența radio?
‎- Am memorat-o. ‎- Ai memorat frecvența radio a InSight?
‎Mereu m-au atras roboții de pe Marte.
‎Când eram mică, ‎tata mi-a dat o carte despre primul rover.
‎În mintea lui, mă învăța despre știință.
‎De fapt, eu citeam despre Sojourner
‎și îmi imaginam că sunt acolo cu el,
‎privind un asfințit ‎care e albastru în loc de roșu.
‎Asta e.
‎Suntem pregătiți.
‎Ce naiba se întâmplă?
‎Emma, Lu a avut ideea genială
‎să afle dacă Pegasus a asolizat ‎folosind sonda InSight.
‎- InSight? ‎- Vechea sondă.
‎Are un seismometru funcțional, deci…
‎- În teorie… ‎- Ar putea detecta un boom sonic.
‎Întocmai.
‎Dar nu l-ați putea activa fără…
‎I-ați cerut codurile lui Ram.
‎Lu, mă așteptam la asta de la tine, ‎dar și tu, Misha?
‎Kwesi?
‎Regret, dar știam ‎că nu ai risca viețile echipajului,
‎chiar dacă noi vrem să ni le riscăm.
‎Și tu…
‎Asta doare cel mai tare ‎venind din partea ta.
‎Emma, nu a fost doar o dată.
‎Ce?
‎Mi-ai spus între patru ochi ‎că-ți dorești să fi mers acasă.
‎Probabil că tot vom merge.
‎Dacă nu e unda de șoc, nu e Pegasus,
‎și mergem acasă, cum zice Emma.
‎Și dacă e?
‎Mergem pe Marte.
‎Înțeleg că tu vrei să mergi, ‎chiar la moarte sigură.
‎Eu vreau…
‎să am un comandant decis.
‎Sunt decisă.
‎Dacă Centrul spune ‎că un boom sonic înseamnă
‎că există o șansă ca Pegasus ‎să fie intact, atunci da!
‎Îi dăm înainte.
‎Dar știm că nu vor spune asta.
‎Vor spune ce ai spus tu, Ram.
‎Că pilotul e dus pe veci ‎dacă avionul dispare de pe radar.
‎Iar un boom sonic ne-ar da ‎doar o speranță slabă și periculoasă.
‎Misiunea noastră doar asta este.
‎Lu…
‎Când ai uitat asta?
‎Unde e femeia care a stat pe Lună…
‎și a cerut întregii lumi ‎să creadă în imposibil?
‎Care a sărit de pe o navă spațială
‎fără nimic de care să se agațe ‎în afară de speranță?
‎Care a intrat ‎în camera colegului bolnav…
‎și care a stat la ușa mea
‎și mi-a spus că e în regulă să iubesc?
‎Nu m-am ghidat niciodată după speranță.
‎Onoare…
‎disciplină, datorie.
‎Niciodată speranță.
‎Până te-am cunoscut.
‎Tu…
‎Emma, nu vreau să mor.
‎Chiar nu vreau.
‎Dar sunt dispusă să mor ‎pentru speranță.
‎Dați-i drumul.
‎Trebuie să asolizeze ‎la 09:54, ora din Houston.
‎Am pierdut contactul la 09:48.
‎Am accesat seismometrul.
‎Nimic deocamdată.
‎- Sfinte Sisoe! ‎- Asta a fost. Trebuie să fie.
‎Încă o dată.
‎A intrat în atmosferă.
‎Nu ar fi fost o undă de șoc dacă ricoșa.
‎Încă o dată.
‎Nu a explodat.
‎Ar fi fost mai multe unde.
‎Pune-l din nou.
‎MERG CU TATA LA SPITAL SĂ MĂ TESTEZ. ‎VREAU SĂ ȘTIU.
‎Salut!
‎Am avut o zi mare.
‎Lex… sunt foarte mândră de tine ‎că îți înfrunți temerile.
‎Și că ai avut curajul ‎să-i spui tatălui tău de ce ai nevoie.
‎Acum…
‎Acum așteptăm.
‎Dar nu am niciun dubiu ‎că, orice va urma,
‎vom face față împreună…
‎ca familie.
‎Știu asta pentru că…
‎azi mi s-a amintit de ce am ajuns aici.
‎E același lucru ‎pe care l-am văzut la tine, Matt.
‎Care mi-a arătat ‎că suntem suflete-pereche.
‎Același lucru ‎care te face pe tine ceea ce ești, Lex.
‎Care îți dă curajul să faci testul.
‎Speranța.
‎Speranța ne-a făcut ceea ce suntem.
‎Oamenii care pot planifica ‎trasee către Lună
‎și păși printre stele.
‎Oameni care-i pot inspira pe alții ‎să vindece cancerul
‎sau angioamele cavernoase ‎sau să sfârșească războaie…
‎și să facă toate schimbările mari ‎pe care ni le dorim în lumea asta nebună.
‎Deoarece ideea,
‎simpla posibilitate,
‎speranța că vom reuși e suficientă ‎să ne facă să încercăm.
‎Matt.
‎Iubirea mea.
‎Vreau să auzi ce am auzit noi ‎când am activat InSight.
‎Înțelegi la ce mă refer?
‎Încă nu ne întoarcem acasă.
‎O vom face, în curând.
‎Dar mai întâi mergem pe Marte.