EN NETFLIX-SERIE
Fort deg, Zyanya. Nesten framme.
-De når oss igjen! -Fortsett. Jeg skal gi dere litt tid.
Nei.
-Vær så snill, Zatz. -Det er ikke langt.
-Vi klarer det ikke. -Vi skal iallfall prøve.
En kano, Camazotz.
Hopp i den! Nå!
Gi meg Zatz.
Du kan beskytte Zatz bedre enn jeg kan.
Zyanya er lei for det.
Det gir deg litt tid.
Zatz…
Jeg vil alltid være der.
Her! Jeg er her!
Kom og få bank, monstre!
Barbarer!
Zyanya?
Zyanya!
Jeg er her, min kjære.
Jeg vil alltid være her.
Zyanya.
KAPITTEL 8: FLAGGERMUSEN OG UGLEN
Ta vare på dem, mamma.
-Er slangegiften borte? -Ja.
Vi styrter!
Går det bra med alle?
-Hvor er vi? -I skjul, foreløpig.
-Den er såret. Kan du snakke ugle? -Det er ikke en vanlig ugle.
I alle guder!
Lady Micte?
Dødens gudinne? Dødens gudinne!
Kan du introdusere meg for min mor?
Når tiden er inne, Chimi.
Vi må hjelpe henne.
-Kan vi stole på henne? -Hun reddet oss.
Tøft!
Jeg er lei for at jeg ikke kunne bære dere alle.
-Deres Majestet! -Jeg må få deg til Teca.
Ja, men etter at du har fått styrken tilbake, gudinnestet.
-Du må hvile, lady Micte. -Ja.
Jeg må hvile med øynene igjen, min kjære datter.
Ikke kall meg det.
Jeg fortjener det.
Det er min skyld.
Om jeg ikke var oppsatt på hevn, ville ikke dette skjedd.
-Vi visste hva vi gikk til. -Og Picchu…
Han ofret seg selv for oss.
-Han døde en krigers død. -Han er hos familien sin nå.
Det er min skyld.
Din venn Picchu var en stor kriger.
-Den beste. -Jeg er lei for det.
Jeg er lei for det med faren din og Colmillo.
-De er på et bedre sted. -Ikke si det. Man vet ikke det.
Jo, det vet jeg.
Moren min døde da jeg var baby.
Hver kveld fortalte faren min om henne så minnet hennes levde videre.
Én kveld nektet jeg å høre flere historier.
De gjorde meg bare trist.
Da fortalte faren min meg en hemmelighet.
Hun døde fordi hun hjalp andre, og er derfor en stjerne på himmelen.
Hun vil alltid passe på meg. Der.
Det er mamma.
Og der er pappa.
-De er vakre. -Og nå er de sammen.
For alltid.
Enkelte stjerner hører ikke hjemme der ennå.
Picchu tenkte alltid på oss.
Han bar meg på skuldrene uten å klage.
Han brakk ribbeina mine når han hilste på meg.
Han var nærmest som en bror.
Lady Micte vil ikke skade deg.
Det vet du ikke.
Hun skal introdusere meg for moren min når dette er over.
Der er du. Vi var bekymret for deg. Hva er planen?
Lord Mictlan kan ikke stoppes.
Vi kjemper til siste slutt.
Dra tilbake til rikene deres.
Det er ingen profeti. Si til herskerne at jeg tok feil.
Jeg tok feil om så mye.
-Dere må advare alle sammen. -Jeg forlater ikke flokken min.
Når lord Mictlan har ødelagt Teca, vil han ta for seg de andre rikene.
-Dere må få dem til å evakuere. -Vi er utstøtte i rikene våre.
-De hører ikke på oss. -De må høre på dere.
Zatz… Barbarene evakuerte De gylne fjellene.
-Kan du finne dem? -Absolutt.
Finn barbarkongen og prinsessen. Fortell om Picchus offer.
Skynd deg. Gå nå.
Hva med deg? Vi kan ikke forlate deg her, Maya.
Jeg blir hos Micte til hun blir bedre,
så må hun fortelle meg hvordan jeg dreper mannen.
Så drar vi til Teca og forbereder oss på kamp. Det vil gi dere litt tid.
La alle få vite at Teca kjemper for alle rikene.
-Men… -Dra mens mørket skjuler dere.
Lev vel, prinsesse Maya.
Maya?
-Takk, datter. -Ikke kall meg det.
Du har rett.
Hvor er de andre?
Jeg ba dem advare sine riker om at mannen din vil drepe dem.
Én venn som dør for meg er én for mange. Jeg kan ikke miste en til.
Jeg følte Picchus død.
For ham…
Ikke rør meg.
For ham var det ikke et tap. Det var en seier.
Hvorfor reddet du meg? Hvorfor har du ombestemt deg?
Du hatet meg. Du ønsket at jeg var død.
Da jeg var en ung gudinne, brydde jeg meg bare om makt.
Derfor giftet jeg meg med den mektigste guden.
-Lord Mictlan. -Han ble gal av all makten.
Det var bare et tidsspørsmål før han vendte seg mot meg.
Forsto du det?
Men den som ofret en som var halvt menneske, halvt dødsgud,
ville bli underverdenens mektigste gud.
-Så jeg fødte deg. -Så du kunne ofre meg?
Men døden ga liv til et hjerte.
Fra det første øyeblikket jeg holdt deg, ble du alt som betydde noe for meg.
Jeg hadde skapt et liv. Deg. Det endret meg for alltid.
Men du var aldri der.
Jeg var der.
Jeg risikerte alt for å besøke deg på fødselsdagen din hvert år.
-Det er yndlingssangen min. -Min også.
Enkelte sier den alltid har vært her og vil være her når verden går under.
Lord Mictlan måtte ikke vite at jeg besøkte deg.
Å, mamma.
Unnskyld, mija.
Jeg vil alltid være ved din side.
Alltid.
Når vi kommer til Teca, må vi…
Maya er her.
Du klarte det! Men hvor er krigervennene dine?
Dere vet jeg lovte å knuse Den guddommelige porten.
-Ja. -Å nei.
Jeg overbeviste dem om å gå gjennom porten og inn i lord Mictlans tempel.
Å, Maya.
Jeg trodde vi var den sanne profetien. Jeg trodde…
Jeg tok feil.
Nå er en av vennene mine døde på grunn av meg.
Å nei. Hvordan slapp dere ut?
Vi ble fløyet ut.
Takk for at du reddet datteren min. Jeg er Tecas dronning.
Lady Micte.
Hvordan går det?
Vil du spise middag med oss?
Hva?
Gjerne. Om det er greit, Maya?
Spis, pappa. Det kan være vårt siste måltid.
Ikke ille.
De ble ganske bra.
Takk for at du oppdro Maya som din egen datter.
Mer pulque, takk!
Det var som om hun var mitt eget kjøtt og blod.
Det er bra å ha to mødre.
Takk for at du reddet Maya da hun prøvde å slåss mot din mann.
Jeg ser at hun har arvet alt det tåpelige fra din mann.
Hva?
-Hei! -Ikke til moren din.
Du hørte moren din.
Det er dumt å ha to mødre.
Det er fint at dere kan le sammen etter alt som har skjedd.
Hva sa du, Chiapa?
-Må du ut og tisse? -Hva?
Og jeg og pappa må ta deg med?
-Chiapa er så trengende. -Må man, så må man.
Kom, din store gato.
Vi kommer snart tilbake.
-Som far… -Så datter.
Deres Høyhet, mannen min og de andre gudene vil komme.
Jeg forstår.
Er du sikker på at du bør slåss?
Vi har ikke noe valg.
Og der kommer kraften fra.
For Teca!
Kom igjen, Estefan.
Forsiktig.
For Teca!
Vi skal kjempe til siste slutt!
Ta-da! Hva synes dere om meg nå?
Det hvite uhyret.
Senk våpnene.
Velkommen hjem, Chimi.
Flaggermus? Flaggermus.
Den store pumakrigeren reddet oss.
Å nei! Picchu.
Hør nøye etter, Maya.
Du er den eneste som kan drepe lord Mictlan i noe rike.
-Jeg forstår. -Du må stikke ham i…
Mamma!
Frue?
-Krigen er over oss. -Til plassen!
Tecas modige døtre,
vi har levd for lenge i frykt for lord Mictlan og hans guder.
Han har revet vekk våre fedre, brødre, menn og sønner.
Han har bare så vidt begynt.
De onde gudene vil ødelegge kongeriket Teca!
Og etter det…
Vil de hevne seg på oss.
Vi må ta et valg.
Vi kan gjemme oss…
Eller vi kan slå oss sammen med Teca og kjempe!
Alene er hvert kongerike bare en finger.
Sammen skaper vi en mektig knyttneve.
Tiden er inne for å slutte å leve i frykt.
Tiden er inne for å kjempe.
Ikke for å hevne oss for våre kjære,
men for å sikre en kampånd hos de neste generasjonene.
Ja, vi sørget i går, men i dag skal vi kjempe for vår framtid!
Nå begynner det.
Rolig, krigere.
I kveld skal jeg fortære sjelene deres.
Om vi dør, dør vi sammen mens vi kjemper.
Gratulerer, halvblodsunge.
Du sørget for at hele sivilisasjonen din vil dø hen.
Er du sikker, din hykler?
Lunaøya står sammen med Teca.
Du ba oss stikke, men jeg hører ikke etter.
Jeg er ikke lei for det, Maya.
Jungelriket står sammen med Teca.
Barbarer!
Jeg har savnet deg.
Riket i De gylne fjellene står sammen med Teca.
Profetien var sann.
Det var at rikene samlet seg for å kjempe for hverandre.
Teca er ørnen,
Lunaøya er hanen,
Jungelriket er hodeskallen,
og De gylne fjellene er pumaen.
Det endrer ingenting. De dødeliges tidsalder er over.
"Møt ei god menneskejente," sa faren min.
I tilfelle jeg ikke kan senere.
-På skjebnens vei… -Er det opp til meg!
TIL MINNE OM BLAIR KITCHEN
Tekst: Tina Shortland