СЕРІАЛ NETFLIX
Може обереш когось свого розміру?
Варвари!
Привіт, я Пікчу.
Удар!
Я ловлю тебе, дитя.
Удар!
Дякую, Пікчу!
Скуштуй моєї сокири!
Сину наш, знавіснілий воїне!
Варвари!
Гидота.
Варвари!
Хочете ще?
Гідний опонент.
Ти злиш Пікчу!
Відпусти мене, присягаюся, що більше не з'явлюся.
Іди. Не повертайся ніколи.
Бій скінчився, сину. Ми перемогли.
Добре, що ти змилосердився. Ми б'ємося з благородними намірами.
За мого хороброго сина Пікчу, наймогутнішого серед варварів!
За Пікчу!
Люблю тебе, сину.
І я тебе люблю, моя пумо.
Пікчу відпустив тебе.
Чому так робиш?
Скорпіон хотів перейти річку. Попросив допомоги у жаби, але та відмовилася,
боячись, що скорпіон вжалить.
Скорпіон пообіцяв не жалити жабу. Вона погодилася,
дозволивши скорпіону залізти на себе,
і вони перейшли річку.
А тоді скорпіон вжалив жабу.
Вона, помираючи, спитала:
«Чому?»
А скорпіон відповів: «Бо я скорпіон».
Тату. Мамо.
Чому я підкорила ваших людей? Бо я воїн.
Чому ти змилосердився? Бо ти телепень.
Помилування — слабкість.
Ти не заслуговуєш смерті воїна.
Ти проведеш решту своїх днів знаючи, що ти прокляв свою сім'ю.
-Ріко. -Ріко.
Пробачте! Я не хотів!
Чапо!
Друже.
Ти зламана, чи не так? Це саме мій тип.
Ось і вихід.
Ну ж бо, Ріко. Почаклуй і…
Добре.
-Королю варварів? -Я казав, що тут хтось є, доню.
Принцеса Майя з Тека?
-Принцесо варварів! -Вітаю, принцесо Майя.
Жаль, що ви втрапили в цю пастку смерті.
Тату!
Просимо пробачення за неочікуваний візит, Ваша Високосте.
Ці кості зроблені з глини?
Справжні з часом починають смердіти.
Чи хочемо ми, щоб тут смерділо гнилим м'ясом?
-Ні! -Так.
Доню, ми — варвари.
Варвари люблять гниле м'ясо, кров…
Що ще ми любимо? Ми любимо воювати.
Тату, в житті є багато чого крім боїв.
-Не кажи такого! -Ми втрачаємо час.
-Доню! Прошу. -Ну ж бо, тату.
-Потрібно пакуватися. -Принцеса зачепила почуття короля.
Можете йти, принцесо Майя та друзі.
Заждіть. Я хочу сказати дещо важливе. Пророцтво не про мого батька та братів.
Ага. Тому брати й мертві.
-Як грубо. -Тату, це було жорстоко.
Так. Я варвар.
Я знаю, про що пророцтво.
Я — Великий Орел. Потрібен ваш найкращий воїн…
Чому ви пакуєтеся?
-Боги вб'ють нас. -Я думала, що ви любите битися.
Слухай. Варвари говорять погано, але ми не дурні.
То ваше королівство загине?
Це єдиний спосіб вижити. Точно.
Не єдиний.
Хочете щось виправити? Нехай Лорд Міклан принесе вас у жертву.
Все виправиться!
Якщо він принесе мене в жертву, то стане сильнішим.
Ви цього хочете? Це бог війни.
Король любить битися. Та з сильнішим богом війни?
Не дуже.
Я можу це зупинити.
Мені потрібен ваш найкращий воїн, найлютіший варвар Золотих гір.
Я чула, що це ви.
-Що? -Гляньте-но.
Розумна і сильна.
Так. Здається, можете роздерти альпаку однією рукою!
«Принцеса-воїн»,
-Вона й битися не любить. -Не маю на це часу.
Немає такого воїна.
-Всі воїни зникли. -Не всі.
Всі зникли.
-Найкращий воїн досі тут. -Ні.
-Пікчу. -Пікчу?
-З Пікчу вже досить. -Де шукати цього Пікчу?
Мовчи.
На скелях Жалю. Там він щодня б'ється з туманом.
-Дякую, принцесо. -Прошу, принцесо.
Перепрошую.
-Кажете, що він б'ється з туманом? -Так, б'ється зі справжнім туманом.
Так. А щось в тумані є?
Я трохи заплутався… Не розумію.
Майє, може ви зможете допомогти Пікчу.
Нехай кров ваших ворогів буде молоком ваших дітей.
Це найогидніше благословення на світі.
Так. Варвари огидні.
Пробач, доню.
Ти не заслуговуєш на смерть воїна.
Все гаразд?
Думаєте, це він?
Не знаю.
Тут так багато варварів б'ються з туманом.
Великий Пумо-Воїне,
ти приєднаєшся до нас?
Ей! Ми прийшли з миром.
-Магічні сокири? -Знешкоджую.
Ми не хочемо битися, Пумо-Воїне.
Згинь!
Ну ж бо. Ти можеш краще. Мені за тебе соромно.
Гаразд. Я спробую.
Вогонь розігріє людей, нехай розігріє й сокири!
Чоловіче, ти з каменю зроблений?
Він явно не в настрої розмовляти.
Допоможете?
Бліда дівчина — привид?
Дякую, Чімі.
Я мала зупинити його. Він лякав павука.
Все добре, восьминіжко.
Ми лиш хочемо поговорити.
Пікчу слухає.
Не змушуйте Пікчу шкодувати, що не вбив вас.
Потрібен хоробрий Пума-Воїн з Королівства Варварів.
Допомагати з Божественними Воротами.
Король та принцеса кажуть, що ти найкращий воїн.
Великий. Сильний.
-Я не знав, що ти двомовець. -Дівчина-Тека недобре переконує.
Битимемося з богами. Нам не даватимуть
знищити Божественні Ворота, та ми маємо врятувати світ
і ми, скоріш за все, помремо!
Ще переконливіше.
Говори про смерть, так. Це гарно заохочує.
Пікчу та його сокири приєднаються.
-Невже? -Так просто?
Пікчу давно чекає на благородну місію.
Туман прислав вас до Пікчу.
Пікчу чекав на цю благородну місію.
Пікчу битиметься з вами, може й загине гідною смертю.
Слухай, ми вважаємо,
що померти було б недобре.
Пікчу не боїться смерті.
Бо смерть прекрасна.
Смерть прекрасна?
Золото цінне, бо рідкісне. Життя цінне, бо коротке. Смерть наділяє життя цінністю.
Дівчина-скелет розумна. Пікчу готується.
Майє, йди сюди. Цей тип божевільний.
Він має магічні сокири, та може він нас повбиває уві сні?
Як ми можемо знати, що він — Пума-Воїн?
Твої груди…
Вражаюче.
Деякі жінки люблять вузькі груди.
Так. Як мої. Я чув про це.
Це все доводить. Ти справжній Пума-Воїн!
Мої батьки не повірять.
Їй вдалося!
Вона знайшла трьох воїнів!
Я хочу козлиної юшки з мурахами.
Потрібна більша піраміда.
Він довго миється. Дуже довго.
-Мені підходить. -Мені теж.
Я Майя, принцеса Тека, Великий Орел з пророцтва.
Я Чімі.
Чімі, проклятий Скелет-Воїн, вигнанець земель Джунглів.
Я Ріко.
Так. Півень-Чарівник з острова Луна.
Ти мав ледь доторкнутися!
Я Пікчу.
Гаразд. Ходімо.
Йдіть за Пікчу.
Скажіть Пікчу, куди йти.
Ми йдемо до моїх батьків у Тека, а тоді знищимо Божественні Ворота. Туди.
Тобто туди.
Майя та три воїни готові.
Вперед!
Увага.
Пікчу, ні!
Він з нами.
Я теж сумувала.
-Знаєш великого кота? -Так. Чапа — мій друг. Захищає мене.
Здається, що ти його захищаєш.
Він пережив дуже важкий бій. Досі опрацьовує деякі моменти.
Пікчу розуміє Чапу.
Він завжди був хоробрим. Та зараз він ще хоробріший.
Бо щоразу намагається, хоч і боїться.
Ріко розуміє Чапу.
Що я зробив? Великі коти шалені.
Чімі хоче їхати на Пікчу?
Що-що?
Як на Чапі.
О ні.
І що ти робила, Чімі?
Намагалася врятувати тварин.
Король Джунглів справді забрав усе?
І ти не маєш нічого?
У мене є темрява,
холод, порожнеча відчаю.
Мій єдиний товариш — смерть. Смерть і цей павук.
Ні, лише смерть.
-І ти хочеш зустріти богиню смерті. -Моя мати загинула, народжуючи.
Найбільша трагедія мого та її життя —
моє народження.
Хочу, щоб богиня познайомила мене з мамою. Мабуть…
хочу вибачитися перед нею за те, що народилася.
Я так багато ще ні з ким не говорила.
-Як ти це робиш? -Не слухай себе.
Чімі, зате у тебе є дерево.
Ріко залишили з нічим, бо той у дитинстві вчинив одну помилку.
Я заслуговую на це.
До Великого Чаклуна у мене не було нічого.
Він знайшов мене на вулиці, я їв сміття.
Моїм другом був мертвий єнот.
Я мав одяг з болота, козли його поїдали. Ненавиджу козлів.
Великий Чаклун прийняв мене, годував,
дав дах над головою.
Він повірив у мене.
І одного дня я…
Я вбив його забороненою Вуличною Магією.
Мені шкода.
Єдине, що нагадує мені про Великого Чаклуна — це Естефан.
І той зламаний.
Просто як я.
-Зате у тебе класна зачіска. -Це правда.
Пікчу, ти бився з туманом.
Що це означає?
Пікчу?
Ти не заслуговуєш на смерть воїна.
Ти в нормі?
Сім'ї Пікчу давно немає,
бо Пікчу змилосердився.
Пікчу не залишається нічого, лише померти смертю воїна.
І бути з сім'єю знову.
Ти ж не плануєш дозволити себе вбити, чи не так?
Ні. Пікчу загине смертю воїна.
Не здаватиметься.
Битиметься до кінця.
Заради мети битиметься, заради мети може померти.
Можна померти у битві.
Померти, щоб вижили друзі.
Це добре. У життя має бути цінність.
Як казала дівчина-скелет.
Ніхто не помре.
Майя має рацію.
Ми битимемось разом і розповідатимемо про це.
Великий Чаклун пишатиметься мною.
Я зустріну свою матір.
Пікчу може померти.
Чуваче…
У кожного є мета, знищимо Божественні Ворота, врятуємо світ.
-Так! -Ага!
Окремі пальці слабкі, та разом ми — могутній кулак люті.
-Так! -Точно!
Це завдання для нас усіх, не лише для мене.
-Так? -Так?
Тепер ми знаємо правдиву історію кожного,
за винятком… Чапи.
Чапо, розкажи їм про себе.
Найсумніша історія, що Пікчу чув.
Історія про грибок та двох пташок весела.
-Благородна дівчино-скелет. -Як ти мене назвав?
Що ти вмієш? Майя добре б'ється.
Кістлявий хлопчик гарно чаклує, багато говорить.
Кістлявий? Ріко, будь ласка. До того ж я не говорю багато.
Ніхто ніколи…
Великий кіт має великі зуби.
Що вміє дівчина-скелет?
-Що? -Стань он там.
Благородна дівчина-скелет — справжній митець.
Дякую. Назвеш мене благородною — застрелю.
Та спершу заберу стріли.
Так, точно.
Брати мої, сподіваюся, ви чуєте.
Ці воїни — мої друзі, а я збрехала їм.
Я, ймовірно, веду їх на вірну смерть. Та мушу помститися за вас.
Чи я роблю правильно?
Брати?
-Ні, Майє, це я. -Ти!
-Як ти посмів підкрастися? -Підкрастися? Я був перед вами.
Не всі бачать у темряві, кажанчику.
Непогано.
Я вб'ю тебе Орлиним Кігтем.
Так? Темний Місяць не дозволить.
Чому ми б'ємося?
Бо я тебе ненавиджу.
Ось і кінець.
-Нечесно! У тебе перевага. -Я також лише напівбог, Майє.
-Моя мати була людиною. -Так?
Ми з вами — міст між двома світами.
Прошу, Майє. Я прошу знову.
Допоможете нам з батьком знищити Лорда Міклана?
Я — Орлиний Воїн з пророцтва Тека.
-Я впораюся сама. -Ми вам потрібні.
Я маю те, що мені потрібно. Зі мною троє воїнів…
Воїнів, яким ви брехали. Які можуть заплатити життям.
І що? Ми пройдемо крізь ворота. Разом уб'ємо Лорда Міклана. Я помщуся.
Майє, це правда?
-Ти ведеш нас у ворота? -Щоб вбити бога війни?
Вітаю, Ріко, Чімі, Пікчу.
Привіт, страшний диваче.
Пікчу не подобається одноокий красень.
Надто модний.
Привіт.
Вам явно є про що поговорити.
Я піду. Подумайте над пропозицією, Майє.
Я знаю, що ви думаєте про богів, та не всі ми монстри.
Саме це б монстр і зробив.
Будьте здорові, принцесо Майя. Скоро побачимося.
Привіт. Ви злі на мене?
Увесь цей час ти нам брехала!
Ти казала, що ми знищимо Божественні Ворота, а не зайдемо в них.
Технічно, я сказала Чімі, що познайомлю її з богинею смерті.
Як ще вона б могла її зустріти?
-Краще не стало. -Я відкрилася тобі, а ти брехала.
Ось, що буває, коли довіришся людині.
Тепер Пікчу знає, що дівчина Тека вміє.
Брехати.
Так, я збрехала. Та разом ми непереможні.
Ми — воїни пророцтва.
Ви що, не бачите?
Пікчу все одно з вами.
Щоб битися за благородну мету.
Але ми не друзі.
Я теж з вами.
Необов'язково тебе любити, щоб битися за свої гріхи.
-Я все ж зустріну богиню смерті? -На жаль, думаю, що так.
Тоді я робитиму це заради себе. Не для тебе, брехло.
Щось недобре.
О ні! Тека!
Мої батьки!
ПАМ'ЯТІ БЛЕРА КІТЧЕНА
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба