‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מצאת אותו?‬
‫איפה הוא?‬
‫פאפי, איחרת.‬
‫לעולם לא. אני פשוט‬ ‫אוהב כניסות קטנות וצנועות.‬
‫ברוכים הבאים, הורים,‬ ‫למופע כישרונות הקסם שלנו!‬
‫אני הגראן ברוחו.‬
‫וזה המטה שלי, אסטפן.‬
‫והמכשפה המדהימה הזו‬ ‫היא העוזרת שלי והבת שלי, הגראן ברוחה.‬
‫ברוכים הבאים!‬
‫הקוסמים הצעירים שלכם עבדו במרץ‬ ‫כדי להביא את הכישופים שלהם לכדי שלמות.‬
‫אז ללא עיכוב נוסף, נתחיל!‬
‫אקסטנדנאה!‬
‫סופר מנגו!‬
‫פולי קקאו, טרנספורמטיו!‬
‫שוקולד, טעים מאוד.‬
‫אד ויטאם וקדימה!‬
‫כן.‬
‫והקוסם הצעיר האחרון שלנו הוא ריקו!‬
‫אתה מסוגל.‬
‫זה הילד שהשתמש בקסם עממי כדי להתקבל.‬
‫תירגע, תראה אותו.‬
‫הוא רק יתום עני.‬ ‫-זה בית ספר, לא ארגון צדקה.‬
‫אני לא שייך כאן.‬
‫ריקו! עצור!‬
‫היי! עזוב אותי.‬
‫מה קרה, מיחו?‬
‫אני ל-ל-לא… רוצה ל-ל-להיות פה.‬
‫אתה לא ש-ש-שייך לפה.‬
‫סילנסיו, טביתה.‬
‫סליחה, גראן ברוחו.‬
‫יש למישהו משהו להוסיף?‬
‫ריקו, תסתכל עליי. אתה שייך לכאן.‬
‫אבל… אבל… אני שונה.‬
‫לכן אתה מיוחד.‬
‫אני רואה אותך, מיחו.‬ ‫ויום אחד, זכור את דבריי,‬
‫אתה תהיה הקוסם האדיר ביותר שאי פעם חי.‬
‫אדיר יותר ממך?‬
‫הכוח הזה שבך יכול להיות אדיר או מסוכן.‬
‫אתה רק צריך‬ ‫להאמין בעצמך כמו שאני מאמין בך.‬
‫מוכן, גאיטו, ילדי?‬ ‫-כן, גראן ברוחו.‬
‫בבקשה, תביא את שרביטו, ידידי.‬
‫גרסיאס, אסטפן.‬
‫היום אני אעשה הדג… אני אדגים, קסם היעלמות.‬
‫אתה מסוגל.‬
‫דסיפטי פריבונט!‬
‫עשיתי את זה, גראן ברוחו!‬
‫"הקוסם האדיר ביותר שאי פעם חי."‬
‫יותר כמו השוטה הכי גדול שאי פעם חי.‬
‫אתה לא שייך לפה.‬
‫קסמי רחוב הופכים אתכם לכלום‬ ‫הסתובבו סביב ואז, בום!‬
‫אלוהים! הוא משתמש בקסם עממי!‬
‫כולם, צאו החוצה!‬
‫קסמי רחוב הופכים אתכם לכלום‬ ‫הסתובבו סביב ואז, בום!‬
‫קסמי רחוב הופכים אתכם…‬
‫גאיטו, בבקשה, אל תאבד שליטה!‬
‫אוי לא.‬
‫עזור לי! עזור לי, גראן ברוחו!‬
‫תוציאי את כולם החוצה!‬ ‫-פאפי, תיזהר!‬
‫תחזיק מעמד, ריקו!‬
‫קסמי רחוב הופכים אתכם לכלום‬ ‫הסתובבו סביב…‬
‫עכשיו, בבקשה. תירגע, גאיטו.‬
‫בואו נצא מפה!‬
‫כולם החוצה. אנדאלה, קדימה!‬
‫פאפי, צא משם!‬
‫אני מצטער.‬
‫גראן ברוחו…‬
‫זה בסדר, גאיטו.‬
‫מה עשית, ילד?‬
‫אביא את המרפאים.‬
‫את הנעשה אין להשיב, מיחה.‬
‫ריקו, המסע שלך רק החל.‬
‫מה אתה עושה, פאפי?‬
‫לא.‬
‫לא, אל תלך.‬
‫אסטפן יעזור לך להגיע לגורלך.‬
‫אבל אתה חייב למצוא את הדרך בעצמך.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אני אוהב אותך, ילדה קטנה.‬
‫אנחנו ניפגש שוב.‬
‫לא, פאפא.‬
‫בבקשה,‬
‫עבורי, הגנו זה על זה.‬
‫תתרחק ממנו.‬
‫עכשיו!‬
‫- פרק שלישי‬ ‫התרנגול -‬
‫הנבואה של טקה הייתה שגויה.‬
‫אנחנו הנבואה.‬
‫ואת, גראן ברוחה,‬ ‫את קוסמת התרנגול שאני מחפשת.‬
‫לא, רגע, באמת!‬
‫אני לוחמת העיט הגדול.‬
‫מה כל כך מצחיק?‬
‫אין לי זמן לזה!‬
‫עכשיו, בואי איתי להרוס את השער השמיימי‬
‫ולהציל את העולם,‬
‫או שתישארי כאן כמו פחדנית.‬
‫אתם, אנשי טקה,‬ ‫חשבתם שהבנתם את משמעות הנבואה.‬
‫טעיתם!‬
‫אז עכשיו את באה לממלכה שלי,‬ ‫מדברת אליי בחוסר כבוד,‬
‫ודורשת שאצטרף למסע המגוחך שלך להצלת העולם.‬
‫כן, אבל…‬
‫עולם שנהיה מסוכן בגלל הבגידה של אביך‬
‫והצהרת המלחמה של משפחתך על אל המלחמה.‬
‫טוב, נחשי מה?‬
‫לורד מיקטלן בטוח טוב ממך במלחמות,‬
‫כי הוא אל המלחמה.‬
‫ילדה, זה אולי יפתיע אותך,‬
‫אבל האי לונה לא קיים‬ ‫רק כדי לנקות אחר הבלגן של טקה.‬
‫אז האם אני, הגראן ברוחה,‬ ‫אצטרף למסע המוטעה שלך?‬
‫לא!‬
‫פאפי!‬
‫עבורי, הגנו זה על זה.‬
‫אני לא מאמינה שאני עושה את זה.‬
‫הנסיכה מאיה,‬
‫יש קוסם צעיר שאבי כינה פעם‬ ‫"הקוסם האדיר ביותר שאי פעם חי".‬
‫איפה אוכל למצוא אותו?‬
‫לא דיברתי איתו זמן מה,‬
‫אבל שמעתי שהוא גר ליד אקדמיית האי לונה.‬
‫גרסיאס, גראן ברוחה.‬
‫לא הקשבתי!‬
‫היי, אחותי.‬
‫שוב אתה? מה?‬
‫רוצה להוציא ממני עוד זהב במרמה?‬ ‫-רגע. לאן את הולכת?‬
‫לא עניינך.‬
‫יש לך מזל. הייתי ב"לאעניינך" הרבה פעמים.‬
‫אקח אותך לשם…‬ ‫-לא. עכשיו לך מפה.‬
‫את תצטרכי מדריך.‬ ‫-מה?‬
‫בטוחה שלא תצטרכי עזרה, פרינססה?‬
‫איך קראת לי?‬ ‫-שחצנית. מתנשאת. זחוחה.‬
‫לא, ממש עכשיו.‬
‫פרינססה.‬
‫לעולם אל תקרא לי כך שוב.‬ ‫-אם הכתר מתאים…‬
‫לעולם! עכשיו, אני עסוקה. תניח לי.‬
‫לעזאזל! יש לך לב קר.‬
‫לי חסרה רגל, אבל לך חסר לב.‬
‫ואת עדיין צריכה מדריך!‬
‫שלוש, שתיים, אחת…‬
‫חכה.‬ ‫-הנה זה בא.‬
‫בבקשה קח אותי לאקדמיית האי לונה.‬
‫ס-סליחה, לא אוכל לעזור לך.‬
‫בחייך.‬
‫אתן לך שני מטבעות.‬ ‫-לא.‬
‫שלושה?‬ ‫-אני לא רוצה ללכת לשם.‬
‫אני ממש זקוקה לעזרתך.‬
‫בבקשה?‬
‫בסדר. בואי אחריי.‬
‫וזו אקדמיית האי לונה.‬
‫מה קרה?‬
‫ג-ג-גראן ברוחו נפטר כאן.‬
‫הוא ניסה…‬
‫רגל חסרה מזויפת?‬
‫הרגל שלי! היי, הרגל שלי גדלה בחזרה!‬
‫זה נס!‬
‫תודה לאלוהיי הרגליים!‬
‫גם שמאל וגם ימין. אלוהיי.‬ ‫תראי! שוות אורך והכול.‬
‫אתה והגראן ברוחה סידרתם אותי.‬
‫לא ייאמן.‬
‫מה אמרת? היא?‬
‫באמת?‬
‫מצחיק מאוד, גראן ברוחה.‬ ‫שלחת אותי למרדף שווא.‬
‫גראן ברוחה?‬
‫לאן כולם הלכו?‬
‫אראה לך. תני לי לפצות אותך.‬
‫אלוהיי! שוב אתה.‬
‫אני לא נותנת לך עוד זהב.‬
‫היי, מה זה היה?‬ ‫-את תראי.‬
‫כישוף היעלמות.‬
‫ברצינות? אני רואה אתכם.‬
‫את רואה את זה?‬
‫הלוואי שיכולתי לשכוח את זה.‬
‫ברכותיי, מאיה.‬
‫מצאת את הנווד שאבי כינה פעם‬
‫"הקוסם האדיר ביותר שאי פעם חי".‬
‫רגע. הבחור הזה?‬
‫הוא כמו דחליל, אבל בלי כבוד.‬
‫ס-סליחה, לא אוכל ללכת.‬
‫הבטחתי לאביך שאגן עלייך, גראן ברוחה.‬
‫אתה, תגן עליי? בבקשה.‬
‫אבא שלי הגן עליי עד שאתה הגעת.‬
‫אוי, לא.‬
‫צא לכביכול מסע הזה, ריקו.‬ ‫תוכיח שאבי לא טעה לגביך.‬
‫אבל…‬
‫מאחר שאתה האפשרות היחידה שנותרה לי…‬
‫קוסם תרנגול, האם תצטרף אליי‬ ‫להשמיד את השער השמיימי?‬
‫אני…‬
‫אני רואה אותך, מיחו.‬
‫ויום אחד, זכור את דבריי,‬
‫אתה תהיה הקוסם האדיר ביותר שאי פעם חי.‬
‫מוכן, גאיטו?‬
‫אני אצטרף למסע שלך, לוחמת עיט.‬
‫קרא לי מאיה.‬
‫שמי ר-ר-ריקו,‬
‫וזה המטה שלי, אסטפן.‬
‫נעים להכיר את שניכם.‬
‫טוב, נצטרך עוד עזרה,‬ ‫ואני יודעת מי יכולה לעזור לנו.‬
‫א-פוש!‬
‫בטוחה שאת יודעת לאן את לוקחת אותנו?‬
‫אני תמיד יודעת לאן אני הולכת.‬
‫אבל לפעמים כשאני מגיעה, זה במקום אחר.‬
‫א-פוש עזרה לי‬ ‫בפעם האחרונה שהלכתי לאיבוד. א-פוש!‬
‫כן, אני מתחיל לחשוב שהא-פוש הזו לא קיימת.‬
‫איך אני אמורה למצוא ככה את ארץ הג'ונגל?‬
‫מה אתם עושים?‬
‫אתם לועגים לי?‬ ‫-מאיה, ת-ת-תניחי את אסטפן.‬
‫אנחנו באים, מאיה!‬
‫בבקשה, אל תפגע בה!‬
‫צ'יאפה!‬
‫את מכירה את החיה?‬
‫אנחנו חברים. או לפחות, היינו.‬
‫עד שהוא השאיר אותי‬ ‫להילחם לבד באלת קעקועים מטורפת.‬
‫אתה צריך להצטער.‬
‫אני סולחת לך.‬
‫החתול הענק שלך נראה טעים.‬
‫אפשר ללטף אותו?‬
‫בטח שאתם יכולים ללטף אותו.‬
‫אם תוכלו לספר לנו איך להגיע לארץ הג'ונגל.‬
‫עשינו עסק.‬
‫אלוהיי, אתה כזה חמוד. כן, אתה כן.‬
‫בטח יש לו טעם של חתלתול.‬
‫ארץ הג'ונגל?‬
‫זה לא רחוק.‬
‫בואו אחרינו, אמיגוס.‬
‫עכשיו אנחנו תיקו על שנטשת אותי.‬
‫כן, ב-ב-בדיוק לשם הלכתי.‬
‫הם כל כך מהירים. מה הילדים האלה אוכלים?‬
‫בטח יגוארים!‬
‫יותר טוב.‬
‫תפסו אותנו אם תוכלו.‬
‫רגע!‬
‫חכו לנו!‬
‫זה נראה כמו בית קברות של אלים נשכחים.‬
‫ילדים!‬
‫שלום? איפה אתם?‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫מה שהיום יביא, תלוי רק בי עצמי.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-זה…‬
‫הפחדנו אותך, פחדן.‬ ‫-זה פיפי של מישהו אחר.‬
‫לא הפחדתם אותי.‬
‫באמת? טוב, מה לגבי זה?‬
‫אלוהים, הנה מתחילים שוב.‬
‫מה אתה?‬
‫אני קאברקאן,‬
‫אל רעידות האדמה!‬
‫ואני ציפקטלי,‬
‫אלת התנינים!‬
‫את כזו יפה.‬
‫טוב, זה בהחלט הפיפי שלי.‬ ‫-תתאפסו על עצמכם, שניכם.‬
‫הסיכויים לטובתנו.‬
‫מצד שני, תמיד העדפתי קרב הוגן.‬
‫אל תעמוד שם סתם ככה. תעשה קסמים.‬
‫ט-ט-טרברו!‬
‫אתה מסוגל, קוסם תרנגול.‬
‫תתרכז. טרברו!‬
‫אני שונא קוסמים!‬
‫זה היה מדהים.‬
‫ריקו?‬ ‫-אני חושב ששברתי הכול.‬
‫רגע. תישאר שם. אני אסתדר עם השנייה.‬
‫כן, בטח!‬
‫לא רע, אחותי.‬ ‫-מה?‬
‫ילדה, אין צורך להילחם. פשוט בואי איתנו.‬
‫לעולם לא!‬
‫חסלי אותה.‬
‫הספיק לך?‬ ‫-זהו זה?‬
‫ניסיתי להיות נחמדה,‬
‫אבל עכשיו העניינים עומדים להיות מכוערים.‬
‫מה דעתך לטעום את הטופר שלי?‬
‫תפתחי את החור, יקירה.‬
‫זה כל כך לא טוב.‬
‫חי קקאו! רוצו!‬
‫שימו לב, חברייה!‬
‫ריקו?‬
‫אתה חי?‬
‫אסטפן! בוא אליי!‬
‫קדימה. תשתמש בקסם שלך כדי להוציא אותנו.‬
‫אני לא יכול. אני כלום בלי אסטפן.‬
‫מה? אתה אמור להיות‬ ‫הקוסם הכי אדיר שאי פעם חי.‬
‫אתה לא מכיר קסמים מסוג אחר?‬
‫כן.‬
‫ק-ק-קסם עממי. זה מסוכן מאוד.‬
‫למי אכפת?‬
‫לי. אני עלול לפגוע בך.‬
‫האלים האלה יכולים להרוג אותנו.‬ ‫-גם אני.‬
‫אז זהו זה.‬
‫זה הכי רחוק שנגיע.‬
‫הפסדנו.‬
‫אני מכיר את ההרגשה.‬
‫בחייך, אנחנו נמצא פתרון, לוחמת עיט.‬
‫גרסיאס, קוסם תרנגול.‬ ‫-זו לא התוכנית, קאברקאן!‬
‫לורד מיקטלן ציווה עלינו להביא…‬ ‫-ציווה? אנחנו אלים.‬
‫לא נמאס לך לקבל יחס של משרתת?‬
‫שמע, אולי הילדה יכולה לפגוע בו,‬ ‫ולכן הוא מפחד ממנה.‬
‫אל תהיי טיפשה.‬
‫טיפשה?‬
‫האלים שיקריבו את בת התערובת‬
‫יהפכו לאלים החזקים ביותר בשתי הממלכות.‬
‫ואני רוצה שאלה יהיו אנחנו.‬
‫מה אם זה לא יעבוד?‬
‫לורד מיקטלן יחסל אותנו.‬
‫זה סיכון שאני מוכן לקחת.‬
‫אוי, אהובי. לורד מיקטלן חזק מדי.‬
‫ואת חושבת שאני חלש?‬
‫לא אמרתי שאתה חלש. אמרתי את זה?‬
‫זה לא יצא לי מהפה.‬ ‫-זה נראה חלש?‬
‫זה לא חלש.‬
‫גרסיאס, ריקו.‬
‫אין בעד מה.‬ ‫-תראה.‬
‫זו הדרך שלנו החוצה. בוא!‬
‫ברגע שאשיג בחזרה את אס…ס-סטפן,‬ ‫הוא יוציא אותנו מכאן בשלום.‬
‫הם באים!‬
‫היי! לאן נראה לך שאת הולכת?‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫מאיה!‬
‫מה? תחזור לשם.‬
‫הקוסם הזה.‬
‫אני אהיה אל אדיב יותר מהלורד מדיקלן.‬
‫זה לטובתך!‬
‫לטובתי? אני אמות!‬
‫אני אוודא שזה מהיר וללא כאב, קטנה.‬
‫אל תקריב את הילדה הזו.‬
‫תקשיב לה. יש היגיון בדבריה.‬
‫לורד מיקטלן חזק מדי.‬ ‫לא נוכל לקוות להביס אותו.‬
‫בוא ניקח אותה אליו כמו שתכננו.‬
‫רגע, מה? לא, אין היגיון! שום היגיון!‬
‫אף מילה!‬
‫אני נשבעת שאם לא תשלוט במזג שלך,‬ ‫אני אעזוב אותך.‬
‫הצילו!‬
‫אתה מסוגל.‬
‫הרם אותי, עכשיו זה הזמן‬ ‫אין עוד פחד, אני מוכן!‬
‫תחזיקי מעמד, מאיה!‬
‫ריקו!‬
‫די!‬ ‫-היי, איך אמרת שקוראים לך?‬
‫צ'ופקבריאן?‬
‫זה קאברקאן!‬
‫ואתה אל התפרצויות הזעם.‬
‫או אל הבעלים האיומים?‬
‫אני אל רעידות האדמה!‬
‫אל רעידות האדמה? באמת?‬
‫זה די חלש.‬
‫חלש?!‬
‫אוי, לא שוב.‬
‫אף אחד לא קורא לי "חלש".‬
‫זה נראה לך חלש?‬
‫לקאברקאן יש את הכוח!‬
‫אני קשוח!‬
‫מה דעתך עכשיו?‬
‫אני מרחם על הטיפש!‬
‫רואה?‬
‫קאברקאן לא חלש!‬
‫מספיק. היא מתגרה בך בכוונה!‬
‫באמת?‬
‫קדימה, אסטפן! חייבים להציל את מאיה.‬ ‫-מה?‬
‫אתה כלום בלי המטה שלך, קוסם.‬
‫בבקשה, אל תפגע בו.‬
‫לפגוע בו ככה?‬
‫אני הקוסם הכי רב עוצמה בעולם,‬
‫אתה מסוגל, ריקו!‬
‫תשמיד אותו, שרק אבק יישאר…‬
‫קסם עממי.‬
‫מחץ אותו, נראה איך הוא בוער!‬
‫מה עשיתי?‬
‫אתה הקוסם הכי גרוע שאי פעם חי!‬
‫אני באה, ריקו!‬
‫זה עבר את הגבול.‬
‫ריקו!‬
‫מאיה!‬
‫נחזור לקחת אותך! אל תמותי!‬
‫לא! לא, ריקו, חכה!‬
‫לעולם לא אוותר.‬
‫אני אראה לך מה זה.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫תצילי את עצמך. לכי.‬
‫את נותנת לי ללכת?‬
‫מה? לא!‬
‫אני לא אתן לך להקריב אותה.‬
‫לורד מיקטלן יהרוג את שנינו.‬
‫תיזהרי!‬
‫לכי!‬
‫הנה קאברקאן!‬
‫תעלי!‬
‫תודה.‬
‫אל תודי לנו עדיין.‬
‫לא סיימנו כאן.‬ ‫תראו את כוחו של קאברקאן!‬
‫היא בורחת!‬
‫תירגע!‬
‫קאברקאן, בבקשה!‬
‫קאברקאן, תפסיק עם זה.‬
‫אי אפשר לנטוש אותה ככה.‬
‫אי אפשר?‬ ‫-מה שהיום יביא…‬
‫תלוי רק בי עצמי.‬
‫ריקו! תשתמש בקסם שלך.‬
‫רוץ מהר, אל המקור‬
‫קדימה, אנחנו האור!‬
‫אתה עושה את זה, ריקו!‬
‫מה? אתה חושב שאתה משהו מיוחד?‬
‫אתה תמות במיוחד!‬
‫אתה מסוגל, גאיטו.‬
‫קסמי רחוב הופכים אתכם לכלום‬
‫אז, בום!‬
‫מה ל…‬
‫עכשיו, ריקו!‬
‫טה-דה!‬ ‫עכשיו מי אגדה?‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫קאברקאן‬
‫דורש‬
‫משחק חוזר!‬
‫כאן, גוף חסר ראש.‬
‫הרגיש טוב לנהוג בגבורה.‬
‫היא מצאה את קוסם התרנגול.‬
‫השבח לשמיימיים.‬
‫כמעט הצלחנו.‬
‫את בסדר, האלה?‬
‫עכשיו כן, ילדים.‬ ‫למה לא עזבתם כשהייתה לכם הזדמנות?‬
‫נתת לי ללכת. לא יכולנו פשוט לנטוש אותך.‬
‫יש מילה שמתארת אנשים‬ ‫שתמיד עושים מעשי גבורה.‬
‫גיבורים.‬
‫לא. מתים.‬
‫כן, המילה היא "מתים".‬
‫אם אי פעם תזדקקי לי, אהיה שם.‬
‫היי שלום, נסיכת טקה.‬
‫אדיוס, ציפקטלי.‬
‫בסדר, תהיה כזה. אבל אתה מפספס.‬
‫כדאי שנלך.‬
‫באיזה כיוון ארץ הג'ונגל?‬
‫עקבו אחר הדבורים‬ ‫וניחוח היסמין המתוק, אל הערפל הסגול.‬
‫פנו לצפון-מזרח.‬
‫לשם.‬ ‫-הבנתי.‬
‫גרסיאס, ציפקטלי!‬
‫אז איך שכנעת את צ'יאפה לחזור?‬
‫הטלתי עליו כישוף חתול קרב אמיץ.‬
‫באמת?‬
‫אין דבר כזה.‬
‫אבל הוא לא ידע את זה.‬ ‫רואה? הצלחת לגמרי בעצמך.‬
‫אתה חתול קשוח.‬
‫גם אתה. נלחמת לצידי גם בלי אסטפן.‬
‫זה היה ממש אמיץ.‬
‫גרסיאס.‬
‫הגראן ברוחו היה ממש מתגאה בי.‬
‫הגענו.‬
‫- ארץ הג'ונגל -‬
‫רגע. אני לא רואה שומרים.‬
‫והנה הם.‬
‫בסדר. למה שלא תיתני לרי… לי לטפל בזה?‬
‫ריקו?‬
‫ריקו!‬
‫פנינו לשלום.‬
‫זה יכאב.‬
‫קיללת את כולנו, מונסטרו בלאנקו!‬
‫- בפרק הבא של‬ ‫מאיה ושלושת הלוחמים -‬
‫לבני האמיץ, פיצ'ו,‬
‫החזק מכל הברברים!‬
‫למען מאיה!‬ ‫-למען מאיה!‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬