Herr Hamilton? Ni har vatten i dörren.
Kanon.
- Direkt till kongresscentret? - Absolut.
- Är du amerikan? - Ja. Arkansas.
- Sydstatstjej? - Ja, sir, det är jag.
Kalla mig Peter. "Sir" får mig att vilja pensionera mig i Florida.
- Vad heter du? - Brandy.
- Jag har haft en skitmorgon, Brandy. - Det var tråkigt att höra.
Jag träffade en passiv-aggressiv tönt som insinuerade en massa skit om mig.
Aset påstod att jag inte var så bra på mitt jobb. Vilket jag är.
Gud hjälpe honom. Krösus sa en gång:
"Ingen bör prisas lycklig förrän hans slut är känt.
Kolla på dig. Låt oss komma överens.
Jag känner inte dig och du inte mig.
Därför har vi inget att förlora. Vi kan vara bara äkta. Okej?
Inga masker. Bara upplevelsen av Brandy och Peter. Vad säger du?
Brukar det här funka?
Okej.
Inga masker, inget skitsnack.
Jag sitter och tänker att jag gärna skulle vilja parkera bilen -
- kliva in där bak, ta en drink med dig och sen...
...se vad mer som händer.
Jag önskar att jag kunde. Jag sa att jag gärna tar en drink.
Tar jag en klunk så hamnar nån i arresten och nån på akuten.
Jag kom inte hit bak för en drink, Peter.
Jag ville se hur du såg ut ur den här vinkeln.
Gillar du det du ser?
Bilderna gör dig inte rättvisa.
- Kom här. - Vänta lite, Peter.
Jag vill bara fråga dig en sak först.
Ja, ma'am. Du är chefen nu.
- Vad har du gjort? - Vad jag har gjort?
Jag vet inte när du gjorde det, men jag vet att du gjorde nåt, Peter.
Vad pratar du om?
Varför vill nån att du inte ska leva längre?
Om man moderniserar det sa Krösus egentligen:
"Ingen bör prisas lycklig förrän han fått en bra död."
Jag försöker ge mina ärenden en bra död när jag kan.
Men jag kan inte göra det om jag inte vet vad du gjorde.
Det här är inte roligt. Vem fick dig att göra det här?
Var det Ronny? Den jäveln! Jag visste att det var han.
- Vi ringer honom. - Lägg ner mobilen, snälla.
Fan!
- Snälla! Gör det inte, snälla! - Tigg inte.
Se det som om det har hänt, för det har det. Svara nu på min fråga.
Ingenting! Jag är en nolla! Jag bara flyttar runt pengar åt företag!
Så du har inget svar att ge mig?
Nej! Nej, vänta! Okej, okej.
Jag vet varför. Jag vet varför.
Nej, det gör du inte. Ärenden gör sällan det.
Okej, snälla. Jag betalar dig.
Du hör det säkert ofta, men du får allt jag äger.
Jag jobbar på finansmarknaden!
- Exekutivkod 74598CG. - Ledningskod 840227.
- Bekräftat. Ärendet är avslutat. - Du låter lite deppig, tjejen.
- Nåt du vill berätta? - Nix.
- Inget att rapportera? - Jag måste ha nya peruker.
Jag vet inte om de har krympt eller om min skalle har växt.
- Några problem? - Du kan sluta oroa dig för mig nu.
Jag slutar oroa mig när jag vill. Hur mår hjärnan?
Skarp. Okej.
Du låter inte skarp. Eller okej.
Snälla, var tyst nu. Jag är bara kvar i det.
- Avslutade du ärendet värdigt? - Ja.
- Blev ledningen komprometterad? - Nix.
- Gå då för helvete vidare. - Jag åker hem till Boston ett tag.
- Är det så smart? - Det är privat, Duke.
- Ska vi snacka prepp om Riyadh? - Senare?
Vi gör det som om du skulle tenta, för ledningen bad specifikt om dig.
De kommer att kolla. Vi täcker allt på det här.
- Duke. - Jag ringer om du inte ringer.
- Håll låg profil och krutet torrt. - Låg profil, torrt krut - ska bli.
Vi gör bara den sista kontrollen.
Flygtiden till Boston blir cirka 6 timmar och 40 minuter.
betalning överförd
LEDNINGSKOD 96729CF
AVA FAULKNER AKTIV
BEKRÄFTADE MÅL 40
ÄRENDE AVSLUTAT
SAKNAD KONGRESSLEDAMOT HITTAD DÖD
MAN IHJÄLSKJUTEN AV PRICKSKYTT
FINAL TARGET
FÖDELSEBEVIS
HEDERSSTUDENT AVA FAULKNER
Fritidsaktiviteter: cheerleading, schackklubb, japanska, fäktning
Mest trolig att fixa en grym fest
Rattfull hedersstudent skadar två
RATTFYLLERI NARKOTIKAINNEHAV
EN NY MENING - EN NY DU TA VÄRVNING I ARMÉN i DAG
INTYG OM HEMFÖRLOVNING
AVSKED MED GODA VITSORD
Labil, ifrågasätter auktoriteter, kan bli en belastning.
PSYKATRISK BEDÖMNING
alkoholmissbruk stridsvana
svårigheter i det civila livet
FÖRSVUNNEN PERSON
AGENTSTATUS AKTIV
ÖVERFÖRT BELOPP 75 000
ÖVERFÖRT BELOPP 86 270:75 DOLLAR
ÖVERFÖRT BELOPP 75 000 000 YEN
Jag checkar in. Campbell.
- Ledningskod 980456. - Exekutivorder 98602FT.
Vi har ett problem.
Hon är en av oss, så avvakta tills ni får grönt ljus. Kolla henne.
...finansrådgivare Peter Hawthorne hittades nära Paris i en bränd bil.
Fransk polis beskriver mordet som ett attentat.
Hawthorne var rådgivare för internationella valutafonden-
-och anklagades nyligen för pengatvätt och valfusk...
Hej, Jude.
Får jag följa dig hem?
- Begravningen var ett nöje. - Ja, ledsen för det.
- Jag vet att du fick göra allt själv. - Jag lyckades makalöst bra.
- Hur är det med mamma? - Hon är retlig.
Då mår hon alltså bra. Här.
Michael hatar det.
Så det där håller fortfarande?
- Förlåt. - Du är min jävla syster.
Och du stack för fan bara.
Det bara blev så.
- Jag har inte sett dig på åtta år. - Jag ringde.
Varje halvår för att avleda alla våra frågor om var fan du var.
Du bara slutade supa, försvann och lämnade kvar mig med all skit.
Jag gillade dig bättre när du var alkis.
Trevligt.
Jag hade bjudit in dig -
- men Michael bor här med mig nu.
- Vi kan ses på sjukhuset vid nio. - Sjukhuset?
Skojar du? Jag mejlade dig förra veckan.
- Vad? - Jag antog att du kom för det.
Ava, mamma fick en hjärtinfarkt.
Det var ingen hjärtinfarkt. Du är en sån dramaqueen. Det var kärlkramp.
Hjärtinfarkt...!
Gumman, tar du den andra filten till mig? Den på stolen.
Tack.
Du behöver inte stå i dörren. Nu när du äntligen är här -
- kan du lika gärna komma till oss inne i rummet.
- Här. - Ingen vas.
Vilken sköterska jobbar i kväll? Är det Gloria, den långa rödhåriga?
- Det är Sophie, mamma. - Hon är också rar och kan ta en vas.
De är rara. De ger mig extra dessert. Inte för att min midja behöver det.
Du är jättesnygg, mamma.
Jag trodde du skulle bli chockad över att se mig så här gammal.
Du har ju inte sett mig på så länge.
Du ser exakt lika gammal ut. Jättebra jobbat.
- Kom igen, Ava. - Tack, Ava.
Det är bara min fuktkräm. Den står på hyllan i badrummet om du vill prova.
Jag trodde inte att Nederländerna var så varmt -
- men du verkar ha fått lite solskador.
Sol är en bra idé. Vi sätter dig i stolen, mamma.
Jag är inte på humör.
- Pappa tänkte bara på sig själv. - Dumheter.
Er far gav jämt allt, alltid osårbar, trodde han var oövervinnlig.
Och charm? I överflöd.
Han bara charmade allihop. Han var lika manipulativ som Ava.
- Du ser hemsk ut i håret. - Tack.
Det bara hänger där som "meh"... Du kunde ha nån slags frisyr.
- Du är inte soldat längre. - Jag har ingen att impa på.
- Jag kan klippa dig. - Jag vill inte besvära dig.
Jag klipper Judy. Det var mitt jobb innan jag gav upp allt för er.
- Jag vet vad jag gör. - Det gör du säkert, mamma.
- Glöm att jag förde det på tal. - Om du vill så får du klippa mig.
Hur är det med Michael? - Har du träffat honom än, Ava?
Nej, inte än.
När du gör det kom då ihåg -
- att inte få det att handla bara om dig och dina känslor.
Jaha... Kom igen, få höra nu. Berätta allt om det fina jobbet.
Finns inte mycket att berätta.
Denna kan bli knepig. Närmandet bör vara flörtigt, men elegant.
Allt aggressivt skrämmer bort generalen. Han ska skiljas.
- Vad är min dörrnyckel? - Larry Sullivan, en gemensam vän.
Söndagsluncher i ditt barndomshem i London är ett viktigt minne.
- Sullivan berättade krigshistorier. - Jag fattar. Det är bra grejer.
Håll dig till manuset nu. Generalen är en stor vapenhandlare globalt.
Ledningen underströk att det måste se ut som naturliga orsaker.
Nödvändigt material och dina grejer väntar på dig i Riyadh.
- Ta det varligt. Alla kollar oss. - Meddelandet mottaget.
- Du klarar det fint. Låg profil. - Torrt krut. Jag vet, jag vet.
- Tycker du att det är roligt? - Förlåt.
Du har ett väldigt charmigt skratt. Det är din tredje bästa egenskap.
Verkligen? Vad är min bästa och min näst bästa egenskap då?
Ja, du...
Det är dags att lämna er två ifred.
Miss Porter.
- Det var ett rent nöje. - Jag är glad att Larry skickade dig.
Mr Sullivan är pappas gode vän. Han besökte oss jämt på helgerna.
Lämna oss nu, mina herrar.
Ambassadören låter mig låna kontoret för att undfly dessa hemska fester.
- Får jag titta på det? - Ja. Varsågod.
- Hur är ditt besök i Saudiarabien? - Jag måste varna dig.
Jag är en liten slampa.
Du är galet häftig.
Herregud...
Jag gillar dig verkligen.
Det är helt smärtfritt.
Det tar ungefär 15 minuter.
Alla kommer tro att du dog av en stressutlöst hjärtinfarkt.
Du gjorde nåt hemskt. Va?
De hade inte skickat mig om du inte hade gjort det.
Jag önskar att jag visste vad det var.
Det var namnet, va? Sullivan. Felaktig jävla underrättelse, va?
- Jag sa namnet fel. - Skit ner dig!
Skjut inte!
Hjälp!
- Vad har hänt? - Hjälp!
- Ta ner henne. Hon är skadad. - Hjälp generalen!
- Herregud! - Jag tar ner dig. Där är du säker.
Det ordnar sig. Lugna ner dig.
Vi är strax framme.
- Fortsätt gå. - Jag kräks om jag inte får vila lite.
Gå ingenstans.
Halt!
Fan.
BARNEVILLE-CARTERET VID KUSTEN I NORMANDIE
- Sullivan - O'Sullivan. Ett stavfel. - Det tror inte jag.
- Vem var ansvarig? - Låt oss säga att det var mitt fel.
Jag ska få dig in och ut säkert. Jag misslyckades. Förlåt, raring.
- Jag klarar naturliga orsaker. - Det vet jag att du kan.
- Jag klarar olycka och varsamt. - Jag vet.
- Om du ska avsluta mig, gör det nu. - Ledningen vet att du var oskyldig.
De får en obskyr terroristgrupp i Mellanöstern att ta på sig det.
Så en antivästgrupp får 20 raketgevär?
Det var en miss. Låt oss för helvete gå vidare.
Hur hamnade generalen i sökarljuset?
Säg inte att du har frågat ärendena vad de hade gjort för hemskt igen.
Vi överlever inte en till episod med det.
- Har du supit igen? - Nej.
Du är missbrukare. Minns du vad det beteendet ledde till sist?
- Tre vårdare hamnade på sjukhus... - Det är inte så nu.
Ibland vill jag veta varför jag avslutar nån.
Vem fan bryr sig? Du är kundinriktad.
Du benådar inte och är inte fängelse- psykolog. Du tar livet av dem.
Du ska inte fråga varför, du ska döda eller dö.
Jag kan inte skydda dig en gång till.
Duke. Jag är okej. Okej? Det lovar jag dig.
Ledningen kommer att vara extraförsiktig.
De vill ha dig bortkopplad ett tag eller två.
Min pappa dog.
Jag vet.
- Du dödade honom inte, va? - Okej.
Jag måste ändå hem till Boston. Reda ut saker och avsluta grejer.
- Det är många svaga punkter. - Jag vet det.
- Ska jag säga att du vill ha ledigt? - Ja.
Det har jag redan gjort.
Din skitstövel. Du är en stor skitstövel.
- Och där är du. - Michael?
- Du ser bra ut. - Nej. Men tack för att du sa det.
Det gör du faktiskt.
- Judy är inne med din mor. - Vissa saker ändras aldrig, va?
- Vissa saker gör det. - Ja.
Jag är glad för er skull.
- Jag är verkligen det. - Älskling?
Jag skulle ha sagt att min syrra är i stan.
- Kommer du utan att ringa? - För att besöka min mor?
Jag hör er där ute, vet ni. Kom och hjälp mig med den jävla teven!
Kan du fatta att Michael kom ihåg? - Tack, Michael.
- Han kom ihåg att jag älskar irisar. - Ja, sånt kan Michael komma ihåg.
- Ska jag kolla på den? - Nej.
- Sluta, du har sönder hela. - Det är antennen. Strax klart.
Ni tre borde gå ut och äta en god middag i morgon kväll.
Ava, ta med dem till nåt fint ställe.
Jag behöver veta att ni tre kommer överens.
- Utifall nåt händer mig. Ta i trä. - Mamma, sluta.
Wow, du fixade den. Bra jobbat.
Det var väl inget fel på den.
För tio år sen var jag sönderkrökad och ertappade pappa med otrohet.
Och jag sa att om han inte sa det till mamma så skulle jag säga det.
Han grät och han lovade mig att han skulle berätta det för henne.
Men det han gjorde i stället var att berätta för henne -
- att han hade ertappat mig med att stjäla pengar i hans plånbok.
Han sa att jag hade försökt pressa honom på 1 000 dollar -
- för att jag annars skulle hitta på en historia om att han var otrogen.
Jag var ett nersupet svin då och hade stulit pengar till droger.
Så klart trodde hon honom.
Jag klandrar henne inte.
Men han...
Hans min när hon konfronterade mig om det.
Det var som om han roades av att använda mig för att rädda sig själv.
Jag klarade inte resten av den dan utan att dricka.
Det fick mig att vilja döda honom.
Jag fantiserade om det.
Och jag visste att om jag inte stack direkt så skulle jag döda honom.
Så jag stack och tog värvning i armén.
När jag hörde att han var död visste jag att jag kunde komma hem.
- Det är allt jag har. - Tack för att du berättade.
- Jag heter Tony och är alkoholist. - Hej, Tony.
- Hej. - Hej.
När tar våra syriska vänner på sig ansvaret? Är det ordnat?
- Det ordnas i detta nu. - Okej.
Kära hjärtanes.
- Det var ett misstag. - Det var mer än ett misstag.
Saudiavdelningen har städat upp och är redo att gå vidare.
De säger att det aldrig kan spåras till oss.
- Det finns ett sätt. - Nej, jag värvade och tränade henne.
Du värvade och tränade mig. Hon är en belastning.
Simon. Hon är bäst i klassen. Hon kan aldrig identifieras.
Det finns en riskfaktor.
- Har du glömt? - Det var två år sen.
Hon hade skäliga tvivel om etiken kring ett par avslut.
Skäliga tvivel?
- Som ledde till hennes psykbryt. - Hon kom på rätt köl igen.
Hon pratar med de jävla målen!
Igen!
Du sa att när soldater inte lyder befälskedjan så dör människor.
- Hur vet vi det här? - Jag hörde henne.
Jag var i Frankrike.
Saudiarabien var inte hennes fel. Det är allt jag säger.
- Vems fel var det då? - Hon är min agent och mitt ansvar.
Tack. Tack för att du säger det.
Okej då.
- Hon är den bästa vi har. Det vet du. - Okej.
Hon får ta ledigt. Låt dammet lägga sig.
- Jag aktiverar henne i rätt läge. - Det är det bästa beslutet.
Det är ditt beslut, Duke. Jag bara låter dig ta det.
Stick nu och låt mig få njuta av min sons dop.
Ja. Grattis.
Jaha?
Hon har alltid varit Dukes favorit, men hon är farlig för organisationen.
Jag ville döda henne i Riyadh och dölja att det var vi.
Men nu... Ring Alain.
Säg "tand eller finger" till honom. Jag skiter i vilket.
- Jag vill se en del av henne. - Duke då?
- Oroa dig inte för Duke. - Men, pappa...
I fem dagar blev han torterad och han avslöjade mig inte.
- Fem dagar. - Men fattar han inte att det var vi?
Skit samma. Gå ut till festen. Umgås lite med din lillebror. Gå.
Halvbror. Jag är inte sugen.
- Jag vet att du är arg. - Sluta prata.
Jag säger jämt "sluta prata" och ändå fortsätter du.
Den här gången säger jag verkligen till dig att sluta prata.
Visar du mig en pistol? Vet du vad som hände den sista som gjorde det?
Och personen före det? Och personen före det och så vidare?
Saudiarabien var deras sjabbel.
Det var ert sjabbel, Duke. Försöker du avsluta mig?
Jag vet att det kanske ser ut så, men firman försöker inte avsluta dig.
- I så fall hade du varit avslutad nu. - Och du är säker på det för att...?
- För att det har diskuterats. - Jaha.
Klart som fan att det diskuteras. Du bryter jämt mot reglerna.
Jag varnade dig.
Jag sa till Simon att du inte ska röras.
Och om han vill göra nåt sånt så måste han involvera mig.
Och döda mig.
Säg om det där.
Firman hade inget med det att göra.
Jag fick ett namn på killen från mina källor vid Bostonpolisen.
F.d. fransk elitsoldat, avsked på grått papper och försvunnen flera år.
Han hade ett drogproblem.
Så det verkar som om en otroligt otursam knarkare försökte råna dig.
Du tror inte på det där, Duke.
För att agenter med utbildning på avancerad närstrid inte kan knarka?
Jag vet att du inte litar på nån. Men jag är inte vem som helst.
Så jag ska ta upp händerna ur mina fickor -
- och hålla upp dem så här och gå fram mot dig...
...lägga dem på dina axlar på ett tröstande, men rejält faderligt sätt.
Och fråga om jag inte ska stanna ett par dar och hålla ett öga på dig.
Jag åkte hit för att få en paus från dig. Minns du det?
Här är hans pistol.
- Kollar du den i registren åt mig? - Ja.
- Han är en jävla typ. - Nej, Teddy är en skicklig basist.
Han är en medelmåttig basist. Ni kan hitta en bättre.
Han hatar Teddy för att han försökte ragga upp mig.
- Du ljuger. Jag minns det inte ens. - Gör du inte det?
Hon får inte dricka det där.
Skitsnack att du hade glömt. Han visste inte att jag hade en kille.
Judy sjunger i ett otroligt band som du måste höra.
- Hon hörde oss lira häromkvällen. - De är skitbra.
- Hör dem på Wally's på fredag. - Spelar ni på Wally's Cafe?
- Ni kommer bli stora. - Du har alltid velat spela där.
Fimpa den falska blygsamheten.
Du tjatar varje kväll om hur underskattade ni är.
- Säg fan inte det. - Vad?
- Säg inte sån skit inför henne. - Vad sa jag?
Du sa inget.
Varför i helvete frågar du henne?
- Skratta inte åt mig. - Han skrattar inte åt dig.
Gör inte det där. - Det jag säger hemma är privat.
- Jag har berömt dig i tio minuter. - Var det jobbigt för dig?
Jag pallar inte med det här. Du är full. Okej?
Det är därför. Du är full.
- Hur är ditt jobb? Hur funkar det? - Det är inte så intressant.
Event och bjudningar och oändliga cocktailpartyn -
- med kass mat och där jag inte får dricka gratisspriten. Onödigt.
Jag ränner runt i Beijing i jakt på mandelmjölk -
- åt den laktosintoleranta franska delegaten.
Det låter som en lyxflygvärdinna.
Det är så skumt att vara här.
Här finns så många minnen.
Vilka minnen? Vad? Det var hon som sa det.
- Låt henne förklara det. - Jag menade inte det du tror.
Jo, det gjorde du.
Ni får ha det så trevligt.
Jisses.
- Hon var lycklig ett tag. - Och sen?
Sen dog er far och hon fick sköta allt själv.
- Sen det, Ava. - Okej.
- Nej, det är inte det. - Vad betyder det?
- Okej, jag pratar med henne. - Nej.
Du får inte komma hit och försöka fixa allt. Okej?
Du får inte vara den personen.
Förlåt.
Det är jag som ska be om ursäkt.
Jag stack utan att säga hej då.
Det gjorde du.
- Ja? - Ava!
- Jag vet inte vad jag ska göra. - Vad menar du?
Michael har inte kommit hem.
Han gick ut och har inte kommit hem.
Han taggar säkert ner som han alltid gör, okej?
- Du måste fan älska det här. - Bli väckt kl. 5 och utskälld av dig?
Vet du vad? Jag ska gå.
Jag vet att du inte litar på mig. Jag svek dig och försvann.
Men jag är här nu. Snälla du. Bara prata med mig.
Det har hänt förut. Ibland kommer han inte hem från...
Kommer hem var då ifrån?
När började han spela igen?
Han slutade aldrig.
- Okej. - Han är bra på det.
Och vi kan få ett bra startkapital på det han kan vinna på hästarna.
Men "inga kort" sa jag åt honom. Inga jävla kort, sa jag åt honom.
- De där typerna är fan helt galna. - Är du säker på att han spelar kort?
- Det är okej. - Jag hatar det fan.
Jag hoppas att du vet var han är, men blir samtidigt skitarg om...
- Så vet du? - Nej. Ledsen.
Dig har jag inte sett på länge.
- Väntar hon dig? - Gör hon inte alltid det?
- Nej, för fan. - Hej, Toni.
Mitt lilla, förlorade lamm som spydde ner mitt golv.
- Det var för åtta år sen. - Jag lägger mig.
Jag hittade den här skönheten utanför min dörr -
- halvdöd med en kanyl mellan tårna.
Mycket har förändrats.
Jag ser det. - Hon är inte tacksam av sig.
Jag snyggade till henne och lät henne sova på min soffa.
Sen tog hon min hartass.
Nu tror hon att hon kan ta honom igen.
Lös ut honom. Han måste nånstans.
Inte hem till dig längre, va?
Du ser bra ut. Hur länge har du varit drogfri?
- Länge nog. - Tick, tack...
Det räcker nu, Toni.
- Nu går vi. - Jag gillar dig på mitt sätt.
- Pröva inte mitt tålamod. - Du måste gå.
- Jag stannar kanske en timme. - Vad är du skyldig henne?
- Han lämnar inte spelet. - Du hörde henne. Dags att gå.
Släpp mig!
Kom, Michael. Gå före.
Ska vi se hur många hål hon kan få innan du skjuter mig?
Lägg ner den.
Vem lärde dig de där tjusiga tricksen?
Du har alltid varit lättlärd, va? Du hade genomskådat alla. Va?
- Jag lämnar dig här. - Du kan sticka nu.
Det är morgondagen och dagarna efter den som du ska oroa dig för.
- Hur mycket? - Jag bryr mig inte om pengarna.
Låtsas att du gör det. Vad är han skyldig dig?
75 000 i runda tal.
- Ge mig 36 timmar. Rör honom inte. - Det vore väldigt storsint av mig.
- Du är jävligt fräck av dig. - Det är vi nog båda två.
- Vad fan var det där? - Judy var orolig för dig.
Det är inte det jag menar. Allt du gjorde...
Vem fan är du? Wonder Woman?
- Jag tränade kampsport på rehab. - Nej.
Dra inte lögnen du drar för alla. Till mig säger du sanningen.
Eller så drar du åt helvete.
- Är det så nu? - Vill du prata om min ärlighet?
- Jag försöker bara bli skuldfri. - Du inser att beloppet ska krympa?
- Toni är inte att leka med. - Bara hon vågade satsa på mig.
- Det låter sunt. - Vad har du pysslat med, Cakes?
- Jag är inte den människan längre. - Du kommer alltid vara Cakes för mig.
Jag friade till dig och du sa ja. Och sen försvann du i åtta jävla år.
- Efter familjestrul behövde jag dra. - Kunde du inte pratat med mig?
- Hur mycket kan du få ihop? - För lite.
- Behöver du cash? - Inte från dig.
- Vad är ditt alternativ, Michael? - Det här är mitt alternativ.
- Och göra vad? Ska du döda henne? - Jag är skyldig henne 80 000.
Vad hon än tycker om mig så kommer hon för att inkassera det.
Och jag måste tänka på Judy och...
Gör inte så! Vad gör du? Jag är inte din längre.
- Så du är lycklig? - Jag friade till henne.
Och hon sa ja.
Ava?
Ava!
- Vad ska du ha? - Whisky, en dubbel.
Okej.
- Jävlar. Vill du ha den med is? - Visst.
Bra. För du får den med is.
Är du gäst här på hotellet?
Rumsnumret, tack?
- Ska jag sätta det på ditt rum? - Ja.
Hej. Jag fick till slut min 73-åriga mamma att gå med på att komma hit.
Hon har aldrig lämnat Irland.
Hon kommer hit inom en timme, så du får ursäkta, men vad vill du?
Saudiarabien var ingen miss, va?
Du lurade henne. Du ville att hon skulle dö, va?
Jag underskattade henne.
- Det var en miss. - Jag förstår det nu.
Agenten du sände till Boston för att avsluta henne har du inte hört av?
Det kan också räknas som en miss.
Aktivera uppstädningsrutiner för samtliga Alains alias.
- Men... - Han är död. Gå nu.
Jag ville inte att du skulle behöva sanktionera mordet.
Det är mitt ansvar nu. Jag måste ta de svåra besluten. Det lärde du mig.
Du är inte min chef längre. Om det stör dig så får du komma över det.
Det här är inte som kriget. Det finns inga sidor.
Det här är affärer och det är brutalt.
Och jag vet att du gillar Ava. Jag ville skona dina känslor.
Jag litade på att du skulle förstå efteråt.
- Vad tror hon hände? - Förhoppningsvis det jag sa.
Att en knarkare flög på henne. Jag ljög för henne.
Bra.
- Du måste återkalla mordordern. - Det vet du att jag inte kan göra.
Klart du kan.
- Duke! Jag visste att det var du! - Gjorde du? Jösses.
Visste du att det var jag? Verkligen?
Är det sant att du är sötast i din familj?
Är det sant att du är smartast i din familj?
- I hela din familj? - Kom till pappa.
- Var är din mamma? - Hon duschar.
Smög du ut själv? Listigt.
- Då har farbror Duke ett jobb åt dig. - Nej, det har han inte.
- Räcker det med en dotter? - En dam hör inte hemma på fältet.
Det har vi slagit fast.
- Säg hej då till farbror Duke. - Hej då, farbror Duke.
- Hej då, min sköna. - Okej, in med dig nu.
Ta henne till sin mamma och släpp inte ut henne igen.
Nej! Sluta! Det är inte din fajt. Gå härifrån, lämna oss ifred.
Lämna oss ifred!
Kom in!
Du skulle ha stannat på sjukhuset. Vill du inte ge det ett par dar till?
- Jag ville inte ge det fler dar. - Bara utifall du inte är helt...
Jag hatar sånt prat.
Du kan dra åt helvete med ditt "bara utifall" -dravel. Ta i trä.
Gör det nu, ta i trä.
Bägge händerna.
Hjärter.
- Har nån nämnt OCD-medicin för dig? - Det hade du gillat, va?
Droga ner mig och sen låsa in mig på dårhuset.
Nu kör vi.
Mamma.
Jag måste prata med dig om nåt.
Du bör välja med omsorg vad du berättar för mig, Ava.
För du kan inte göra det osagt. Och jag kan inte göra det ohört.
Jag skulle så gärna vilja tro att du jobbar på FN. Det skulle jag.
Jag är ledsen.
Jag visste vem din far var när jag gifte mig med honom.
Jag ville inte se den sidan av honom.
Så jag fokuserade på den halva av honom som gjorde mig lycklig -
- och ignorerade den halva av honom som krossade mitt hjärta.
Om jag hade konfronterat honom då med att ha knullat runt -
- hade det inte bara varit för hans svek -
- utan för att han ljög om sin dotter för att rädda sig själv.
Alla mammor med självaktning hade tvingats lämna sin man då, va?
Jag var rädd för att bli ensam.
Jag valde honom före dig.
Det var därför som jag inte ville prata med dig.
Jag fasade för dina samtal en gång i halvåret, för att...
...du visste vad jag hade gjort.
Vad det än är, vad det än är som du har dolt...
...så bryr jag mig inte.
För jag kan se i dina ögon att det har gett dig en styrka.
Du skulle aldrig utsätta ditt barn för det som jag utsatte mitt för.
Jag kan se att du inte är rädd.
Och det gör mig väldigt stolt.
Mamma...
Ava.
Det är din tur och jag måste vinna så att jag kan vila lite. Okej? Så...
Dagar som denna påminner mig om Irland.
- Jaså? - Ja.
Och jag ska åka till Boston och ta hand om Ava själv.
Lycka till.
Vill du att jag ska säga nåt till henne innan jag begraver henne?
Säg att jag är ledsen att jag inte fick se henne skära ut ditt hjärta.
Det ska jag göra.
Ja?
Ledningskod 980456. Exekutivkod, tack?
Exekutivkod 74598CG.
- Bekräftat. - Vem är det?
Hej, Ava. Jag heter Simon. Har Duke nämnt mig?
Inte? Det förvånar mig inte. Jag var din föregångare.
Duke lärde mig inte allt jag kan, men all användbar skit.
Jag har aldrig hört om dig. Vad vill du?
Jag dödade honom nyss på grund av dig.
Om det är sant, Simon, så ska jag fan döda dig.
Jag föreställde mig att du skulle säga det.
Duke sa han var ledsen att han inte fick se dig skära ut mitt hjärta.
- Är Judy här? - Nej, Judy är på en spelning.
Hon är tillbaka vid ett, halv två.
Åk iväg med mig. Följ med mig.
- Följ med dig vart? - Inte vet jag.
Vi åker bara iväg tillsammans. Till nånstans där de inte hittar oss.
Judy är gravid.
Vi försökte inte ens. Vi fick precis veta det.
Hon är här.
Tillbaka!
Jag bad Michael att rymma med mig.
Kan du fatta det, Toni? Min systers fästman.
Jag tänkte inte ens på konsekvenserna för Judy.
Jag har aldrig berättat det för nån -
- men jag har fått betalt för att döda 41 människor.
Och även efter allt det...
...så var det först när jag gjorde det mot min syster...
...som jag verkligen förstod vad jag var kapabel till.
Jag vet att du bevarar min hemlighet.
Nu är vi kvitt. Skulden är betald.
Besvära aldrig min familj igen.
Vi är klara nu.
Simon.
Härlig morgon för det, Ava. Jag ser att du har varit i minibaren.
Vad hade Duke sagt?
Chockerande.
Jag är lite otränad.
Hey! Kom här!
Vet du vad, Simon?
Tyst, hjärtat.
Just det. Du gillar inte när jag pratar med mina ärenden. Va?
Den här gången vet jag vad du har gjort.
Fy fan.
Ingen bör prisas lycklig...
...förrän slutet är känt.
Duke tvingade mig läsa all den där grekiska skiten också.
Jag förstår varför han gillade dig så mycket, Ava.
Du är av rätta virket.
Om jag ser dig igen så ska jag fan döda dig.
Gå ditåt!
Lystring, alla gäster. Utrym byggnaden.
Försök inte använda hissarna. Använd trapporna.
Det här är ingen övning. Utrym hotellet omedelbart.
Ledningskod 98045FT.
Larmberedskap på bevakningen av min familj. Dubbla vaktantalet.
Ärendet är fortfarande öppet.
- Min familj. - Jag har inget intresse av dem.
Jag hade förstått om du...
...om du ville ta god tid på dig med det här.
På fem?
Varför inte?
Ett.
Jag vill prata med min syster.
- Herregud. Kom in. - Jag behöver prata med dig i enrum.
Vi är okej. Vi är okej.
- Vad har hänt? - Du måste lyssna på mig.
Hämta mamma och åk utomlands ett par månader tills jag hör av mig.
- Åk inte till Europa eller England. - Du låter galen.
Här är kontonumret och en kod till ett utländskt konto i mitt namn.
Memorera det och bränn det sen. Det finns 500 000 dollar på kontot.
Använd allt ni behöver.
Här är 20 000 dollar. Det får er ut ur landet och i säkerhet.
Jude! Lyssnar du på mig? Du måste göra exakt som jag säger.
Vad händer? Varför skulle jag göra det?
Du måste ta hand om familjen som jag aldrig kunde göra det.
Du är mamma nu.
Okej?
Du måste ta hand om ditt barn.
Jag skulle aldrig kunna göra honom lika lycklig som du tydligen gör.
Det här kom till dig.
Tack.
Ava!
- Vem är du? - Ingen som ditt barn ska känna.
Ingen bör prisas lycklig förrän hans slut är känt.
Det Simon hade kallat "all den där grekiska skiten."
Först när man vet hur nån dör vet man vad som var viktigt för dem.
Vad de brydde sig om och hade offrat sig och dött för.
Vilka de älskade och vilka som älskade dem.
Vi har inte mycket kontroll över våra liv.
Men vårt slut? Ibland skriver vi den historien.
Om du får det här så vet du mitt slut.
Jag har aldrig varit lyckligare.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB