Kloi! Hej! Šta to radiš?
Neko te je mogao videti!
Moraš se dobro sakriti, inače bi te nevaljali ljudi mogli pronaći.
Oprosti, tata.
Ja sam Elinor Rid. Imam 7 godina.
Živim u ulici Monroe broj 726.
Moj rođendan...
je 9. marta... - 10.
10. marta. - Mogu li da mešam?
Da, ali nastavi da vežbaš.
Ovo je moja mama, Nensi Rid. Njen rođendan je 10. avgusta.
Hoće li me zaista voleti?
Zato joj plaćamo.
Ovo je moja sestra Harper. - Harper.
Njen rođendan je 13. juna.
Ona hrče.
Odakle ti to?
Mislio sam da ćemo ići sa štencima.
Istina je, tata. Ona hrče.
Dobar posao, Kloi. To je nešto što bi sestra i rekla.
Partneri? - Partneri.
Kakav je plan ako se ja ne vratim?
Da odem u svoj ormar.
Da? I šta onda? - Ako ostanem bez hrane
da odem preko puta, i kažem Stivu i Nensi da sam ja Elinor Rid
i da im dam sav novac, tako da se oni pobrinu za mene.
Ponovimo uobičajene vežbe, hoćemo li? J.
J je za jabuku.
Jabuka je crveno voće koje možemo jesti i ukusno je.
Jesi li ikad videla zelenu? - Da. - U redu, dobro.
Šta je B? - B je za bejzbol.
To je igra koja se igra sa 2 tima i 9 igrača,
koji trče u krugovima poljem u obliku dijamanta.
Kloi, koji je tvoj najdraži sport? - Nikad se nisam bavila sportom.
Bang! Mrtva si.
To nije pošteno! To me nikad ranije nisi pitao.
Ako ne znaš odgovor na nešto, ti ga jednostavno izmisli.
Mogla bi... ha? Ne znam! Volim sve sportove.
To je laž. - Da.
Moraš lagati da bi bila normalna.
Šta misliš koliko novca ima ovde?
Pa, ovo su novčanice od 100 $, tako da se čini da ih ima par hiljada?
Više od toga.
Ne, ni ja sam nisam siguran.
U redu, podižem 10.
Možemo li imati sladoled posle večere?
Znaš da nemamo nikakav sladoled.
Kad ćeš izaći? - Ne tako skoro.
Prečesto sam odlazio u prodavnicu.
Ne mogu dočekati da budem normalna.
Hoćeš li platiti mojih 10 ili ne?
Blefiraš.
Iskušaj me.
Ulažem sve.
Nedostaje mi reka. Pobedila si.
Ide ti dobro pod pritiskom. Ostaješ smirena.
To je dobro.
Jesu li i mami krvarile oči?
Hoće li i moje oči jednom prokrvariti?
Nadam se da neće.
Ali ako budu ti ćeš mi to reći, zar ne?
Tačno.
Reći ćeš, '"Hej, tata, oči mi krvare, u čemu je štos?"
Da.
U redu, sad pokupi svoj milionski dobitak.
U redu.
Obavezno pokupi one pozadi. - Jesam!
Oh, pa, zadnji put kad sam proveravao...
Oh, imaš čvorove u kosi.
U redu. Vreme je za disanje.
U redu.
Zatvori svoje oči, lepi duboki udisaji.
Udahni. Izdahni.
Udahni.
Ti nisi normalna!
To nije smešno. To nije smešno, Kloi.
Moraš ovo da vežbaš. - Izgledaš smešno.
Moraš da vežbaš ovo. Važno je.
A ako neću, neću ići na planinu?
O čemu ti pričaš?
Ničem.
Nikad ti nisam pričao o planini,
tako da si morala razgovarati sa nekim. Jesi li izlazila napolje?
Ne.
Jesi li kopala po tatinoj pošti? Jesi li iz toga saznala o planinama?
Ne. - Kloi, Kloi, Kloi.
Ovo sad nije igra, u redu?
Ne smeš me nikad lagati.
Ne lažem te.
Nikad mi nisi ništa značila, mamice.
Odlazi duše. Odlazi duše.
Odlazi. Odlazi duše.
Umislila si to.
Duhovi nisu stvarni.
Ostani sa mnom. Bojim se.
U redu, ali ne smem opet da zaspim.
Napolju prođe previše vremena kad zaspim.
Mogu te zaštititi jedino ako sam budan.
Gdin Snoukon.
Harper. Donesi mi sladoled.
Molim te. Donesi mi sladoled.
Molim te, molim te, molim te, molim te, molim te.
Donesi mi sladoled. Donesi mi sladoled.
Harper.
Halo?
Zdravo. Donela sam ti sladoled.
Je li čokolada?
Da.
Hej!
Šta ti radiš ovde? Ha?
Donela sam Kloi malo sladoleda.
Kako znaš njeno ime? Kako znaš njeno ime?
Ha? Ha?
Harper? Šta radiš ovde?
Znaš ti bolje od toga nego da kucaš na vrata stranaca.
Oprostite zbog ovoga. Ne znam... ne znam zašto je dolazila ovamo.
Ne, nipošto. Nipošto. U redu. Pozdrav.
Je li ovo vaša kći?
Oh, moramo da idemo. Moramo da idemo.
Zdravo. Zdravo, ja sam Nensi.
Lepa si.
Oh, moj Bože, ona je medena. I izgleda tako normalna.
Elinor, vrati se unutra.
Hajde Elinor, vrati se unutra.
Harper te nazvala Kloi.
Je li to Nensi, za stvarno?
Kako je ona znala tvoje pravo ime?
Jesi li izlazila napolje?
Ne.
Ne, tata! Ormar je prestrašan!
Znaš kaznu za kršenje pravila. Pauza. - Skoro sam dobila sladoled.
Otvorila si vrata. Zamalo si nas ubila.
Vrum, vrum. Vrum, vrum!
Ja sam vozilo za sladoled, i dajem sladoled deci svuda po svetu.
Vrum, vrum.
Oh, ne! Tu je div!
Tu je Harper. Ona voli sladoled od čokolade.
Šta radiš u mojoj sobi, Kloi?
Ššš, ne možeš me zvati tako.
Trebala bih biti Elinor.
Hoćeš li se igrati sa mnom pre nego što se tata probudi?
Tako si naporna.
Zašto me stalno budiš tako kasno?
Možemo se igrati u parku kao normalni ljudi.
Je li ti dopušteno da se igraš napolju sa drugom decom?
Zar se ne bojiš da će nevaljali ljudi hteti da te ubiju?
Ne. - Svi to rade. U redu je.
Nije fer da ti imaš mamu a ja nemam.
Hoćeš li se pretvarati da si moja mama?
Zašto si tako čudna? To je odvratno.
Hajde. - Ne.
Budi moja mama. Budi moja mama. Budi moja mama.
Budi moja mama. Budi moja mama.
U redu, dobro. Biću tvoja mama.
Reci mi da me voliš.
Volim te.
Mama. Želim da izađem napolje.
Je li mi dopušteno? - Da, možeš izaći napolje.
Hvala mama. Hajde sada da se pomazimo i spavamo.
Žao mi je što sam vikao na tebe.
Mama je rekla da mogu da izađem napolje. - Kloi.
Rekla je da mogu otići i do sladoledara.
Želiš li da znaš šta se nalazi u njegovom kamionetu?
Šta? - Smrznuta dečja tela.
Nije istina. - Ubijaju decu i onda ih zamrzavaju, da bi ih kasnije pojeli.
Svejedno želim da izađem.
Nisi još dovoljno normalna. Umrećeš ako izađeš napolje.
To nije fer.
Harper može da izađe u park a ja ne mogu.
Ako ti ja donesem sladoled hoćeš li prestati da pričaš o tome?
Da.
Doneću ti čitavu kantu,
ako nikad više ne otvoriš ta vrata.
Obećavam. Hoćeš li mi ga doneti danas?
Dobro. Ionako nam trebaju nove zalihe.
Super! Hvala ti tatice!
Sakrij se! Možda su me pratili.
Tatice jesi li dobro? - U redu je.
Većina ovog je njihova krv. - Čija krv?
Šta se dogodilo?
Ne brini. Biću dobro.
Samo moram biti oprezniji.
Ne mogu napuštati kuću za glupe, nebitne...
Zaboravio si sladoled.
Šta? Zar ne shvataš da sam zamalo umro?
Idem sama do prodavnice. - Kloi.
Vidiš li šta se događa kad izađemo napolje?
Kad ću ići da živim sa Nensi?
Promena plana. - Šta?
Da.
Moramo ostati skriveni.
Dokad?
Dokad?!
Vidi koga imamo ovde!
Šta mogu učiniti za vas, mlada damo?
Jesmo li sigurni? - Sigurni?
Sigurni od čega? - Od ljudi koji nas žele ubiti.
Niko te neće ubiti dok sam ja blizu.
Mogu li dobiti sladoled? - Naravno!
Ali kakav okus, Kloi? - Čokolada.
Vau, sto dolara.
Možeš kupiti sav ovaj sladoled za sto dolara.
Je li to puno? - Kako to misliš, je li to puno?
Možeš kupiti koji god okus želiš, sa time. - Stvarno?
Da. Vrati se natrag. Uđi unutra.
Kušaj bilo koji okus.
Nije mi dopušteno. - Oh, ma daj.
Hej.
Ne moraš uvek raditi ono što ti tvoj tata kaže.
Uskoči. Pogledaj uokolo.
Nalaze li se ovde tela smrznute dece?
Ovo je samo sladoledarov kamion. Uđi. Moram da krenem.
Ima još dece koja moraju dobiti sladoled, znaš!
Ali ja bih voleo imati veliku curu poput tebe da mi pomaže.
Zapravo bi i mogla napraviti pokoji sladoled.
Ovde. Ovde pogledaj.
Idete li u park?
Upravo tamo i idem!
Pa hajde.
Je li ovo loš čovek ili dobar čovek?
Šta ti misliš? - On krvari kao i moj tata.
Pa ne, samo su to stavili na njega. To je kao šminka.
To je samo zato što žele zaplašiti sve.
Jesi li ikad krvarila iz oka ovako?
Ne.
Ne bi me lagala, zar ne?
To je loše.
Gurni me!
Onda Kloi, možeš li učiniti nešto posebno?
Višlje! - Šta se dogodi kad si uplašena?
Događa li se ponekad nešto čudno?
Još! - Višlje!
Želim dotaknuti nebo.
Želim dodirnuti izvan svemira! - U redu, to je stvarno visoko!
U redu, ideš izvan svemira!
Možda možeš leteti! Idemo više! - Čekaj, ne!
Prestani da me guraš! - Višlje! - Stani! To je previsoko!
Sad skoči! - Bojim se! - Skoči! - Stani! - Skoči!
Pusti me! - Imaj malo hrabrosti.
Hajde, Kloi. Skoči sa ljuljaške!
Bojim se! - Hajde, skoči!
Hajde! Pokaži malo hrabrosti!
Bojim se. - Kako to misliš, bojiš se? U redu je.
Zar ne razum... Dođi ovamo. U redu je.
U čemu je stvar? Boli li te ovo? - Da! - Ljuti li te?
Da! - Šta se događa kad se zaista razljutiš?
Duboko udahnem da se smirim.
Možeš li učiniti nešto što drugi ljudi ne mogu?
Nikad nisam upoznala nekog drugog.
Pa, znaš šta se događa?
Tvoj tata te je pretvorio u pičkicu.
Ne možeš to učiniti.
Moraš biti jaka kao što je tvoja mama bila. - Poznavao si moju mamu?
Svi su poznavali tvoju mamu. Tvoja je mama bila slavna.
Šta znači slavna?
Slavna znači da je imala posebne darove kao što i ti imaš.
I svi koji su je znali smrtno su je se bojali,
osim ljudi koji su je voleli.
I onda je umrla?
Možda ne znaš za to, ali u zemlji daleko odavde
postoji velika zla, mračna planina. - Čula sam za planinu.
Da, pa tvoja mama i ja otišli smo na tu planinu
zajedno, i pokušali da je uništimo, i baš kad smo...
Hej. Šta se ovde događa?
Je li sve u redu, mala?
U redu je, kompa. Zapravo se spremamo otići.
Hajde. - Želim ići kući.
Poznaješ li ovog čoveka? - Ne.
Ona je moja unuka. - Je li ovo tvoj deda?
Ne. - Ona se ovako stalno šali.
Ućutite na trenutak. Daj da ti vidim oči.
Zašto? - Znaš zašto. - Oh, moj Bože. - Ko je ovo?
On je loš čovek. On želi da nas ubije.
Hej, nisam završio razgovor sa tobom. - Da. Ne, u redu je, kompa.
Znaš one ljude koji nas žele ubiti? To je on.
To je on! - Ućuti! - Ne! Nemoj nas ubiti!
Neću te povrediti, dušo. Samo dođi ovamo.
Ne moraš držati pištolj uperen u nas! Odlazimo.
Hej! - On je ubio tvoju mamu!
Odmakni se od male! - Učini da ode.
Rekao sam da ućutiš. - Reši ga se! Odmah! - Odlazi!
Daj da ti vidim oči, starče. - Odlazi!
Rekao sam da dođeš ovamo, mala! - Odlazi! Odlazi! Odlazi! Odlazi! Odlazi!
Ti si jako posebna devojčica, i ti i ja
ćemo raditi velike stvari zajedno.
Hajdemo sad kući. Hajde.
Svi službenici pozivaju se na oprez.
Prijavljeno je nenormalno dete u parku Pičtri. Obavešten je ADF.
Ponavljam. Svi službenici pozivaju se na oprez.
Dobro si učinila. Jako dobro.
Ko je ovo?
To je tvoja mama. Moja kći.
Izgleda kao anđeo. - Da, svakako da izgleda.
Baš kao i ti.
Imam san da je vratim.
Vratiću je natrag.
Ali ona je mrtva.
Pa, ponekad se anđeli mogu vratiti natrag na zemlju.
Mogu li je dobiti?
Ne.
To je jedina njena slika koju imam i voleo bih da je zadržim,
tako da je mogu gledati svaki dan.
Oh, ma daj, nemoj me samo gledati tim pogledom.
Evo, ali vrati je. Samo ti je pozajmljujem.
Samo nemoj šmrklje i ostalo sranje iz nosa da lepiš po njoj, u redu?
U redu.
Kad ću te opet videti?
Kad će biti pravi trenutak.
Vidiš, tvoj tata mora biti uspavan.
Tako da imam poklon za tebe.
Kad začuješ muziku iz kamioneta,
stavi ovo u tatinu hranu i on će zaspati.
Kao čarolija? - Upravo tako.
Ovo je upravo to. To je čarolija.
Uzmi.
I znaš šta još?
Ti, gđice, nećeš morati da se skrivaš još dugo.
Kloi?
Kloi? Kloi!
Kloi!
Ovde li si.
Jesi li me čula da te dozivam? Ha?
Preplašila si me.
Oprosti što ti nisam doneo nikakav sladoled.
Izaći ću napolje i doneti ti neki sutradan. - Baš me briga za sladoled.
Mogu li i ja bojiti? - Ne.
Ti si lažov.
Šta?
Lagao si o lošim ljudima.
Oni me neće povrediti.
O čemu ti pričaš? - Idem da živim sa Nensi.
Čekaj, Kloi. - Želim mamu!
Ti imaš mamu.
Ti nećeš biti poput nje.
Ona je umrla zato što je prekršila pravila. - Ona nije prekršila pravila.
Ona je bila posebna. I ja sam posebna.
Nemoj to više spominjati, u redu? - Ja sam posebna.
Ja sam posebna! Ja sam posebna!
Ja sam posebna, mogu da osetim to! - Ti nisi posebna!
Nemoj to više spominjati, u redu?
Mrzim te.
Ti više nisi moj tata.
Zlato, žao mi je.
Samo pokušavam da te zaštitim. - Ti si lažov. - Ne lažem te.
Tako mi je žao. - Odlazi iz moje sobe!
Odlazi!
Odlazi! Odlazi iz moje sobe!
Mrzim te!
Želim da imam mamu.
Tako si lepa.
Halo?
Duše?
Ko si ti?
Kloi.
Kloi? Ne.
Šta su mi to dali?
Ti si stvarno moja mama?
Kloi.
Kloi. Kloi.
Ne. Ti nisi stvarna.
Vi bolesni seronje!
Izvedite ovo dete odavde pre nego što mu isčupam grkljan!
Sve ću vas pobiti!
Tata?
I zato ste došli u grad danas, zbog izveštaja o punokrvnoj maloletnici.
Je li to tačno? - Da, bio je zanimljiv izveštaj.
Kao što znate, nenormalni maloletnici jesu moje posebno područje interesa.
Ne mogu ne primetiti da koristite izraz "nenormalno"
za razliku od češće korištenog izraza "nakaze"-
je li to politička izjava?
Verujem da je važno za ADF da pokuša da normalizuje
odnose sa nenormalnom zajednicom.
Nenormalna zajednica?
Po definiciji, bilo koja nakaza koja se nalazi na slobodi je ilegalna.
Proglasiti grupu ljudi ilegalnom, neće ih naterati da odu.
Već će ih naterati da se prikriju. Prisiljeni su da se brane da bi preživeli.
Znači po vašem mišljenju, Akt amnestije daje nakazama
priliku da se mirnim putem presele na planinu Madok.
Dakle, oni koji se nastavljaju skrivati u našim gradovima,
oni krše zakon, zar nije tako?
Ja verujem u relokaciju i terminaciju.
Nenormalni su opasni i mi ih ne možemo ostaviti da žive slobodno.
Ali ja ne verujem da su oni rođeni zli.
Svi znaju da njihove sposobnosti rastu generaciju po generaciju.
Njihova deca definisana su kao živo oružje masovnog uništenja.
Nije li njihovo odbacivanje kao dece, najhumaniji pristup? - Ali ja samo...
Mislim, zadnji put kad su nakazna deca bila van kontrole, izgubili smo Dalas.
Zamislite samo, kad bismo sami mogli da podignemo nenormalno dete.
Naučiti njega ili nju kako da budu dobri.
Uz vođstvo,
takvo bi dete bilo moćan alat u našem arsenalu.
Ne mogu dočekati da počnem da živim sa tobom, Harper.
I imati normalnu porodicu.
Mi ćemo stvarno postati sestre.
Tvoja mama će me voleti.
Harper?
Šta ti radiš ovde?
Ovo je moja soba. - Ne, to je moja soba.
Ko te dođavola pustio ovamo?
Ja ću odsad živeti sa tobom. Ko je pobogu ovo?
Ona je čudakinja koja živi preko puta. - Ja nisam čudakinja.
Ja znam kako biti normalna. - Ti se družiš sa nakazom?
Ona nije moj prijatelj. - Ja nisam nakaza.
Samo joj nije dobro u glavi jer ona nema mamu.
Ona je takva nakaza.
Nakaza! Nakaza!
Nakaza! - Ja nisam nakaza!
Nakaza! Nakaza! - I ja imam mamu!
I ona je duh i slavna je i živi u mom ormaru!
Nakaza! Nakaza! - Vidite! - Nakaza!
Mamice, nemoj se bojati. U redu je.
Ovde više nema devojčica. - Odlazi. Ti nisi stvarna.
Ti nisi stvarna.
U redu je, mamice. Nemoj se bojati.
Oh, moj Bože.
Nedostajala si mi.
Ti si živa.
Mislila sam da si mrtva.
Ja nisam mrtva, mamice.
Ti si.
Koliko me dugo nema? Prošlo je tek par meseci
i bila si samo beba a sad si...
kako si samo toliko porasla?
Kloi, kako si ušla ovamo?
Otvorila sam vrata.
Kloi, gde se nalaziš?
U svom ormaru.
Je li tvoj otac onde? Gde je on?
On spava. On je uvek umoran.
Zašto ti živiš u mojem ormaru?
Ne živim, Kloi.
Želim uvek da budem sa tobom.
Oh, ne bih htela da budeš ovde sa mnom.
Zato jer si ti mrtva. Spremna sam za svoju novu mamu.
Ali tata kaže da je ne mogu imati.
Tvoju novu mamu? - Nensi.
Ona živi preko puta i pravi kolačiće.
Reci svom tati,
reci svom tati da bi trebao krenuti dalje, u redu?
I dušo, žao mi je zbog toga što ne mogu biti ovde sa tobom.
Ali ne idem da se vratim, u redu?
I trebala bi imati novu mamu.
Trebala bi imati novu mamu, Ok?
Uskoro dolazimo po tebe kučko!
Šta radiš ovde dole? - Videla sam mamu.
Ona živi u mom ormaru. - Ovo je samo moje vreme.
Rekla je da bih trebala imati novu mamu. Rekla je da bi ti trebao krenuti dalje.
Prestani da izmišljaš stvari.
Idem da živim sa Nensi. Mogu da budem normalna.
Stani! Kloi!
Šta je to ušlo u tebe?
Volela bih da umreš.
Jednog dana oni će me ubiti.
Bićeš sama i zažalićeš što si rekla ovo.
Žao mi je, tatice.
Napravila sam ti poseban sok.
Hvala.
I meni je žao.
Partneri?
Šta je ovo?
Pokušavaš li da me otruješ?
Kloi! Kloi!
Kloi!
Šta je dođavola ovo? Gde si dođavola našla ovo?
Nakon svega što sam učinio za tebe? - Prestani da vičeš!
Idi da spavaš! Idi da spavaš! - Kako si mi to mogla učiniti, Kloi? Šta si mislila?
Ja sam jedina osoba koja te održava živom, Kloi!
Idi da spavaš! Idi da spavaš! - Zašto si uradila ovo?!
Idi da spavaš! Idi da spavaš! - Kloi! Zašto si uradila ovo?
Čekaj. Gde si krenula?
Oh, moj Bože.
Evo. Kad god osetiš da plačeš, moraš obrisati tu suzu.
To je smrtonosni dar. U redu? Šta je to?
Da dobijem moju novu mamu.
Tvoju novu mamu?
O čemu ti pričaš, tvoja nova mama? - Nensi Rid.
Oh, ma daj. Imam bolju ideju od toga.
Šta? - Pravu mamu.
Ulazi u kamionet.
Odmah!
Bliži se. Trebali bi biti ovde za nekoliko minuta.
Sad... vreme za šou.
Ne želim biti ovde.
Kad uđemo, ti nemoj ništa govoriti.
Zašto? - Jednostavno ne otvaraj svoja usta.
Plašiš me.
Je li ti tvoj tata ikad ispričao priču o jednorozima?
Dakle, u obližnjoj šumi,
živela je čitava porodica jednoroga.
I onda jedne noći došao je čopor režućih vukova
u šumu i ugrabio mamu jednoroga
i odveo je sa sobom.
I tata jednorog koji je imao spremno oružje,
odlučio je ne iskoristiti ga. Želio se sakriti.
Želio je biti mirni jednorog.
Onda, vukovi su se opet vratili
i pojeli tatu jednoroga.
I što se onda dogodilo? - Dete?
Ona je ostala sama. Ne znajući šta da radi.
Znala je da bi se trebala sakriti
jer je to radio i tata.
I ona je razmišljala da učini isto,
jer bi onda mogla mirno živjeti u šumi.
Ali znaš što se dogodilo?
Ondje više nema jebenih jednoroga.
Sakrivanje je vani.
To je ona. Za stolom.
Oprostite, agentica Ray?
Uh, bismo li mogli porazgovarati na trenutak?
Oprostite ali trenutno nemam vremena, Oče. - Imam vam nešto za reći
i moram vam to reći, nasamo.
Pazi na vrata.
Možemo li? - Molim vas.
Moje ime je Otac Tom Finnegan
i ja i vi delimo isti san.
Kakav je to san?
Pa, ovoj maloj duši ovde treba vaša zaštita.
I mi želimomo da nas odvedete na planinu Madok.
Pre 7 godina bila je novorođenče položeno na stepenice moje crkve
sa napomenom - molitvom - da je čuva.
Odmah sam znao da je verovatno nenormalna.
Zašto to mislite? - Pa, bilo je to na samom početku
nereda vezanih uz preseljenje. Sećate se toga.
Uhapsili su svaku nakazu koju su mogli pronaći.
Imao sam sumnje ali podigao sam je potpuno sam.
Pogledajte me.
Imate li što protiv, Oče?
Molim vas.
Upravo ste priznali savezni zločin.
Znam što sam učinio gospođo.
Ali isto tako znam jesam li je odgajao u svjetlu Gospodnjem
i naučio je da voli to da ona možda nikad neće biti nakaza.
Ja nisam nakaza. Ja sam normalna.
U redu je. Ona te neće ozlijediti.
Ne trebaš se pretvarati. - Ne pretvaram se.
Kako se zoveš, dušo? - Ja sam Elinor Rid.
Imam 7 i po godina i volim bejzbol.
Moj tata je Steven Rid. Voli da peca ali nije baš dobar u tome.
Možeš odustati. Ne moraš raditi ovo. Već sam ti to rekao.
Neću ti to svako malo ponavljati. - Njen tata?
Ona nema roditelja. Sam sam je podigao.
Jesam! Moja mama je Nensi Rid.
Njen rođendan je 10. avgusta. - Prestani!
Moraću obaviti telefonski poziv.
Ali pre nego što to urdite, postoji jedan uslov.
Vi imate uslov.
Oprostite mi, ali ja moram ostati u njenom životu.
Tako da mogu nastaviti da je negujem.
Stoga nas morate uzeti oboje na planinu Madok.
Ja ne idem nikud bez nje. Ja nisam nakaza!
Hej! Vrati se ovamo! Preplašili ste je.
Nije vaša krivica.
Primljeno. Na putu smo.
Nemoj mi to više nikad učiniti. Nikad mi se ne osmehuj.
Zašto to radiš?
Nemaš pojma kako mi je teško bilo dobiti raspored te kučke!
Ja nisam nakaza! Ja sam normalna!
Oh ne, ne, to je super. Nisam ništa čuo.
Hej, možda jesi nakaza, možda nisi. Baš me briga.
To nije moja stvar. - U redu je, u redu je, u redu je, u redu je.
Čega se bojiš? - Ničeg.
Mogu li pozajmiti tvoju olovku?
Da, naravno. Apsolutno.
Ne! Ne!
Njegovo oko krvari! - Vatra! - Stani!
To nije naš tip!
Prestanite pucati!
Moramo nestati.
Prokletstvo! - Sranje!
Hoće li taj striček biti dobro? - Ne, on je mrtav!
To je ono što se događa kad oni otkriju posebnu osobu kao što smo mi. Mrtav si!
Tačka.
Znaš, uvek su nas tovili sa tim sranjima o planini Madok,
da će ona biti novi dom za nas
i mesto na kojem možemo biti neovisni.
To je prokleta smrtonosna klopka. - Zašto si želeo da živiš tamo?
Nismo želeli da živimo tamo.
Morali smo da uđemo unutra i jedini način da uđemo
bio je da glumimo da želimo otići tamo.
Nek budem proklet ako dopustim bilo kome uključujući i tebi,
da mi se ispreči na putu spašavanja moje kćeri.
Ali ona je mrtva.
Ne razumem.
Pa, stvarno nema potrebe da razumeš.
7 si godina stara za Boga miloga i ti,
i moraš mi dopustiti da te naučim da koristiš tvoje moći i to odmah!
Ne želim! #Daću Nensi čitavu hrpu novaca da se pobrine za mene.
Ne, nećeš. Nećeš joj dati taj novac.
Idemo kući u moj stan.
Vodi me kući. - Šta?
Vodi me kući!
VODI ME KUĆI!
Izlazi iz moje proklete glave!
Vrati me natrag. Odmah.
U redu, vratiću te natrag.
Isuse Kriste.
Prokletstvo!
Izađi iz vozila Kloi! - Ostani ovde.
Ne brini. Ja ću se pobrinuti za ovo.
Tatice! Deda je izbo čoveka!
I sreli smo stvarno zločestu osobu! Ali ona je bila devojka... - Ulazi u kuću.
Izgledaš dobro, Henri. - Ti ideš sa mnom.
Kloi! - Ne, tatice!
Ne želim se vraćati natrag u kuću! - Nedelju dana sam svuda gledala.
Želim ići u Nensinu kuću! - Ne mogu se više nositi s tobom.
Ne, tatice, pusti me! - Šta moram uraditi da počneš da me slušaš?
Pusti me! Spusti me!
Pusti me!
Kloi!
Ti si posebna tatici?
Toliko sam se trudio da te zaštitim.
Stvorio sam vremenski mehur oko kuće da te zaštitim.
To deluje toliko dugo dok sam budan.
Za ostatak sveta to je bilo samo par meseci
od kad su oni ubili mamu i mi počeli da se skrivamo.
Ali za nas unutar kuće prohujale su godine.
Sve se menja tako brzo.
Voleo bih da mogu trajno da zaustavim vreme
ali ne mogu te držati u mehuru zauvek.
Spreman sam.
Šta ti radiš ovde? Je li sve u redu?
Ovo se mora dogoditi sada, Stiv.
Zapravo, mi smo upravo počeli večerati.
Donio sam desert.
U redu. U redu, da.
Uđite. Uđite.
Dušo, imamo goste.
Elinor.
Mama, zašto je ona ovde?
Ja sam Elinor Rid. Imam 7 i po godina i volim bejzbol.
Dušice, jesi li gladna? Dođi, sedni. Doneću ti nešto da pojedeš.
Uh, u redu. Hoćete li nam se i vi pridružiti?
Ne. - Ne.
Trebao si nam dati više obavesti. Prošlo je samo mesec dana.
Čak nismo ni rekli Harper.
Nakon danas, više me nikad nećete videti. Dobićete jednu ovakvu svaki mesec
i tako dugo nećete nazvati ADF. Molim vas, dobro se pobrinite za nju.
U redu. - Ja sam Elinor.
Moj rođendan je 9. marta i živim u ulici Monroe 726.
Ondje mi živimo.
Harper.
Kako bi se osećala da Elinor ostane s nama
neko vreme? - Ona? - Da! - Ne!
Ne, ona je čudakinja.
Harper, dušice. Zašto si takva?
Viđam je noću u svojoj sobi. Tjera me da radim stvari.
Kakve stvari? - To je nemoguće.
Na što misliš, Harper? - Ona do danas nije napuštala kuću.
Uništila je moju zabavu u pidžamama. - Dobro?
Natjerala me na... - Ona je obična devojčica!
Ona je nakaza! - Dobro. - U redu, znaš što...
Naterala me je da je grlim i ljubim jedne noći. - Šta?
Možda nam treba još vremena da se odlučimo.
U redu Nensi, samo... - Molim vas.
Samo mislim da moramo... - Ne možemo si priuštiti reći ne, Nensi.
Da možemo. Da možemo. Ovo je naša kći...
Znala sam da si ti nakaza ali ne i ona. - Dušo, dušo, dušo...
Ne! Ne govori mi to. Ne govori to. - Možemo li se smiriti na tren?
Samo se primirimo na trenutak, molim vas!
Elinor, dobro si, zar ne? Sve je u redu.
Ti si moj tata, Steven.
Ti voliš pecati ali nisi baš dobar u tome.
Reci mi da me voliš.
Naravno.
Volim te. - Voliš li me, mama?
Znaš što, tako mi je žao.
Sve je ovo malo prenaglo. Treba mi samo još malo vremena.
Mislim da je vreme da vi odete, razgovaraćemo opet kasnije.
Trebam još samo malo vremena. Ne, naš dogovor...
Reci mi da me voliš. - Naš dogovor je da je ona u osnovi normalna.
Ne! Imali smo dogovor.
Kad razmisliš o tome... - Naš dogovor je da ona nije nakaza!
Reci mi da me voliš.
Mislim da je najbolje da oboje odete dok ovo nije izmaklo kotroli,
samo, molim te. - Reci mi da me voliš!
Nensi, možemo li razmisliti o tome na trenutak? - Reci mi da me voliš!
Volim te. Volim te.
Volim te.
Volim te, dušice. Volim te. Ti si moja draga devojčica.
Pusti me.
Ušla mi je u glavu. Odlazite!
Odlazite odavde! - Zadržite novac! - Odlazite ili zovem 911!
Odlazite odavde! - Samo zadržite novac. - Žao mi je.
U redu je. - Tako mi je žao.
Oprosti, tatice. - Šta se dođavola događa?
Ne želim te naljutiti. - Kad je ovo počelo?
Trebala si mi reći kad ti oči počnu krvariti. - Šta je sad učinila?
Začepi, Alane!
Kako to misliš, začepi Alane? - Ne! Molim te!
Ne mogu ti više vjerovati da ćeš poštivati pravila i ostati na sigurnom.
Ne možeš to raditi ljudima. - Obećala sam ti da ću te slušati.
Neću ići van.
Koliko dugo već znaš? Šta si dođavola namjeravao učiniti?
Zaključati je zauvek? - Štitim je od tebe.
Oh, za Boga miloga. U rupčagi poput ove?
Nisi budan čitavo vreme kao što tvrdiš da jesi.
Ne započinji sa svojim sranjima.
Ispalo je da je ona upravo ono što smo očekivali, seronjo!
U redu je. U redu je.
U redu je.
"Gore na nebu
ptičice pevaju
između oblaka one pevaju svoju ljubav."
Ti ćeš uvek biti ovde sa mnom, zar ne?
Naravno, dušice.
Čak i nakon što me ubiju.
Biću ovde. Baš ovde.
U redu?
Ali ti si već mrtva.
Još nisam, dušo.
Još nisam.
Jebeno me ne dodiruj! Nemoj!
Izgleda da si raspizdila nekog gore,
tako da ćeš konačno platiti. - Ne!
Kloi!
Upomoć! Pomozi mi, Kloi!
Rekao sam ti da ostaneš u ormaru! - Oni odvode mamu!
Tvoja mati je mrtva! - Ona još nije mrtva!
Pusti me napolje! Pusti me napolje! - Moraš poštivati pravila!
Moramo spasiti mamu!
Molim te, pusti me napolje! - Ovo je za tvoje lično dobro!
Pokušavam te zaštititi! - Pusti me napolje!
Tatice, molim te! - Oprosti!
Pusti me napolje! Pusti me napolje! Pusti me napolje!
Ako me ne pustiš napolje, ubiću te!
Kloi?
Kloi? Kloi!
Kloi! Stani! Kloi stani, stani, stani!
Ne, ne!
Žao mi je, ljubavi. Tako mi je žao.
Nisam trebao učiniti ovo. Jesi li dobro?
Reci nešto.
Hej. Hej.
Ona se vraća.
Hej. Žao mi je.
To je moja greška. Samo sam bio preplašen.
Nisam ti smio učiniti ovo. - Gde je mama?
Šta si videla onde?
Ne započinji. - Kako to misliš?
Ako je imala viziju Meri, moram to da znam.
Kako je mogla imati viziju Meri ako je Meri mrtva?
Alane? - Ona još nije mrtva.
Ona je u planini. - Šta?
Vidi. Kad sam saznao da nije mrtva već je bilo prekasno,
zato jer si ti već pobegao sa malom. - Isuse Hriste!
Mislio sam da je mrtva. - Ostavio si je onde!
Ne! Jedva sam sebe izvukao! I znaš šta...
Oni će je ubiti. Treba pomoć.
Tata!
Naravno da tebe krivim! Naterao si moju ženu na samoubilačku misiju!
Ona je moja kći! - Ostavio si je onde.
Možda je to bilo par meseci za tebe Alane,
ali ja sam u ovoj kući zadnjih 7 jebenih godina!
Pa, to je tvoj problem! Ti si jebeni luđak!
Ne možeš to ludilo iskaljivati na meni. Moramo biti partneri.
Možda je možemo izvući napolje.
Pokušavao sam i pokušavao, dok si ti bio ovde
kopajući uokolo i lepio otvor za pisma ili što si već dođavola radio.
Ne govorim o jednoj od tvojih smešnih ideja.
Jedini način da dospeš unutra je da te oni puste unutra.
A jedini način da te puste unutra, je sa njom.
Oh, Kloi neće imati ništa s time. - Ne! Kloi će učiniti to!
Tata! - Jesi li ti lud?!
Nisam lud! - Deda! - Govorim istinu! Ti nikad ne prihvataš istinu.
Postoji samo jedan način i taj je sa njom. Suoči se sa time.
Ona će nas uvesti unutra! I to će izvesti Meri napolje! - Tata!
Šta?
Vuk je ovde.
I kad ćemo dobiti nagradu?
Kad potvrdimo njihov status. Dobro ćemo se pobrinuti za vas.
U redu, i vi ćete ih odvesti na Madok planinu?
Ne mogu im dopustiti da se vrate ovamo. Znaće da sam to bila ja.
Madok nije stvoren da prihvati abnormalnu decu.
Previše je riskantno.
Osim toga, još odkad je Meri Luis pokušala da raznese to mesto,
do pre par meseci držali su ga uglavnom praznim.
A osumnjičeni mogu preživeti onde samo ako se ne opiru.
A najčešće se opiru.
Dobro.
Ta mala nakaza radi stvari mojoj ćerki noću.
Više ne možeš sam kriti ovu malenu. - Moram pomoći.
Dođite k meni. Sve sam shvatio.
Ne. - Onda izađi i pobrini se za svo svoje sranje!
Više ne ubijam.
Pretpostavljam da bi ovo moglo biti pravo vreme
da prevaziđeš taj strah,
jer ako ovaj tip naredi napad, gotovi smo.
Prašina smo. Shvataš li to?
Halo?
Gospodine, je li sve u redu?
Halo?
Ne! Kloi! Ne! Ne! Ne!
Ne! Ne! - Ona je od onih koji krvare!
Prestani se opirati! - Otvorite vatru!
Pogledaj što si učinila. - Šta sam učinila?
Kloi nas je spasila. Ona nas je spasila!
Dođi ovamo, dušo. - Odlazi!
Ne! Alane!
Pusti me! - Pusti je!
Spusti me! - Gde si, ti nevidljivi seronjo?
Pusti nju! - Pusti me!
Pusti me! Pusti me!
Kloi!
Ako te opet vidim ubiću te, ti seronjo!
Mamice. Mamice. Mamice.
Mamice.
Mamice?
Kloi? Jesi li to ti?
Mamice? Gde si?
Hoće li te sada ubiti, mamice?
Mary.
Henri?
Tako sam uplašen.
Uređaj je naoružan.
Spreman za početak postupanja.
Samo naprijed. Učini to.
Ja nisam... nisam znao da si živ.
Nikad ne bih otišao. Tako mi je žao.
Ne. - Sve je bila moja greška. - Ne čini to.
Samo mi obećaj da im nećeš dopustiti dočepati se Kloi.
Obećaj mi da im nećeš dopustiti izvući se s time!
Oh, moj Bože.
Kloi.
Volim te, u redu?
Mamica te toliko voli. Ne zaboravi to.
Mamica te jako voli, u redu?
Kloi? Volim te, u redu?
Mamica te jako voli. - Šta radiš s time? Hej!
Prokletstvo, ne možeš joj to raditi! - Kloi!
Treba nam tvoja pomoć! - Skloni se od nje! Skloni se od nje!
Prokletstvo! - Ne čini to!
Ne, ne, ne...
Zar nešto nije u redu?
Šta to radiš?
Ne, ne, ne! Prestani!
Ne! Ne!
I ja tebe volim, mamice.
Kloi?
Oh, moj Bože.
Sranje!
Sranje.
Ne, ne, moraš držati još minutu.
Baš tako.
Nije boljelo, zar ne?
Moramo otići. Odmah.
Sve si zamrznuo. - Već sam izgubio previše krvi.
Ne mogu ovo doveka da radim, u redu? - Onda vrati u normalu.
Onda će oni moći ući!
Ona pokušava da pobegne napolje iz zatvora.
Ali ne može to učiniti ako su svi zamrznuti!
Moramo se izvući odavde. - Ne želim više da se krijem.
Kloi. - Poslušaj me.
Loši ljudi su napolju.
Ako se nešto dogodi bilo kojem agentu,
nikad nećemo izaći odavde živi.
Mogu spasiti mamu. Ovo je naša zadnja prilika.
Razgovaraj sa gđom napolju. Samo se pravi da si normalan.
Šta?
Kao što si mene učio.
Mrzim što ti ja to moram reći, ali stvarno loše izgledaš.
Hvala.
Evo. Hidrogen peroksid.
To će ti isprati oči.
Znaš li još nešto?
Čuvam ti leđa.
I imam plavu košulju koja odgovara boji tvojih očiju.
Vau. #Moje oči su zelene, Alane.
Jesu li? - Ali hvala.
Zdravo. Je li sve u redu?
Oprostite na smetnji. Ja sam specijalni agent Sesilija Rej.
ADF. - ADF?
Zar ima nakaza u blizini? - Pod našom kontrolom su.
Mogu li vam postaviti neka pitanja? - Upravo sam na odlasku.
Imam sastanak u gradu. - Ovo je važno.
Mogu li ući?
Ima li kakvog oružja u kući? - Ne.
Ne da bih ja to znao. Skvoteri su ulazili i izlazili
tako da ne znam šta su sve uzeli.
Skinite naočale.
Znači ne živite ovde? - Ha? Oh, ne.
Ja sam... samo vlasnik.
Znate, kupio sam ga sa još šest preostalih rupčaga.
Srušio sam ih i nanovo podigao.
Ako imate nekog na burzi, recite mi. Pronašao sam sve te stvari ovde jutros
i došao da proverim.
Čini se kao da bi ovde moglo boraviti dete.
Ne mislite valjda da su oni nakaze, zar ne?
Mogli bi biti.
Abnormalni su poznati po tome da se kriju u napuštenim nekretninama poput ove.
Odvratne životinje.
Jeste li vi otac? - Da.
Da, jesam. - Dečaka ili devojčice?
Dečaka.
Da znate da će biti ubijen, ne biste li učinili sve
što možete da ga zaštitite?
Da. Pretpostavljam da bih.
Volela bih da ga upoznam.
Mali đavolak je u letnjem kampu.
Kloi. - Šta ćemo sada mamice?
Moram izaći napolje. Ne mogu se obraniti dok ne izađem napolje.
Možeš li pomoći? - Da mamice, ali moramo biti tihi
jer su loši ljudi i ovde. - U redu, ali Kloi, poslušaj me,
nema dovoljno mesta ovde da iskoristim svoje moći,
tako da moramo izaći pre nego što se oglasi alarm
jer ako dođe do toga nikad neću moći da pobegnem.
Razumeš? - Da.
U redu, uđite.
Onda... šta se dogodilo preko puta?
Porodica Rid. Ispostavilo se da su bili abnormalni.
Oh, Isuse.
Znači ništa od moje prodajne cene.
Ja nikad nisam, znate, mislio da će ovaj kvart
imati nakaze.
Iako mislim da to ima smisla. - Kako to?
Pa znate, kad sam bio preko puta, vidio sam ih.
Bili su čudni, znate. Optuživali su svoje komšije za svašta,
lažući čitavo vreme, slučajno su imali pune hrpe novaca oko kuće.
I niste ih prijavili?
Nisam mislio da su nakaze. Mislio sam da su samo seronje,
ali nisam mogao biti baš potpuno siguran.
Oni izgledaju gotovo kao i mi, zar ne?
U svakom slučaju, stvarno moram otići na onaj sastanak, tako da... - Sednite...
dole. - Šta?
Znam ko ste. - Oprostite?
Ova kuća je prema gradskim zapisima isključena pre 6 meseci.
Western Trust banka je poseduje. - Da, ne, ja sam zapravo programer;
sarađujem sa bankom. - Henri.
To nije ime banke koja je poseduje.
I još uvek mogu namirisati peroksid na vašem licu.
Henri.
Vi ste Henri Luis, zar ne?
Vaša supruga je Meri i prilično sam sigurna
da je vaša kćer gore na spratu.
Gledajte. Izgleda da u ovom trenutku imate dve opcije.
Prva. Možete me pokušati ubiti, ali u tom slučaju moji kolege
će zapucati na kuću i svi ćemo izginuti.
Postoji žetelac 10.000 stopa iznad nas, upravo sada.
Opcija dva, i razlog zašto sam ovamo došla sama,
je taj da vas uvjerim da možete pomoći Elinor.
Ili Kloi. Kako god se već zove.
Slušam vas.
Hej, Rob. Jesi li gledao utakmicu?
Dodžersi su pobedili, čoveče. Doigravanje ove godine.
Bejzbol je moj najdraži sport.
Da. Da, i moj, Rob.
I ja sam roditelj.
Znam da želite najbolje za Kloi.
Ako je polovina od onog što vaše komšije govore za nju istina,
ona je izvanredna.
I neprocenjiva nam je. - Neprocenjiva?
Neprocenjiva kao oružje.
Ne, ne, ne, ne.
Kao simbol.
Sa nama biće sigurna, i sa pravim treningom
ona čak može učiniti i poneko dobro za svet.
Zar ne biste to željeli?
Hoću li je ikad više opet videti?
Želim biti potpuno iskrena sa vama, tako da znate da mi možete verovati.
Vi ćete biti ubijeni. Žrtvovaćete svoj život za njen.
Mislim, vi to ionako već i radite, zar ne?
Nikad nisam želio da je svet pretvori u nakazu.
Ona je samo devojčica.
Potpuno vas razumem.
A vi?
Ne želite li spustiti oružje i učiniti ono što je najbolje
za vašu unuku?
Našoj raketi treba 60" od lansiranja do udara.
Mi oboje znamo da tih 60"
može izazvati popriličnu štetu.
Alane. Smiri se.
Treba nam više vremena da razmislimo.
Dr. Dolbi nije radio u postupku.
Možeš li otići do ćelije za egzekuciju i videti je li ona onde?
Primljeno. Na putu sam.
Mamice?
Oni će otkriti.
Kloi? Ne!
Kloi!
Oh, sranje!
Niko da se nije pomaknuo.
Nećeš me ustrijeliti.
Prestanite da pucate. Izlazim sa devojčicom.
Ne, Kloi! Ne! Ne! Kloi!
Ne! Hajde! Oh, moj Bože.
Ti je pokušavaš osloboditi. Kakav gubitak.
Oh, ne. Kloi. Ne, ne. Ne čini to.
Da se nisi usudio!
Zar ne želiš normalan život?
Djede!
Dobro sam.
Samo se vrati svojoj majci.
Idi rešiti to.
Agentice Rej. Agentice Rej, javite se!
Agentice Rej. Čuli smo pucnje.
Agentice Rej, čujete li me? - Pokušajmo da ih usporimo.
Držim vašu agenticu kao taoca.
Udaljite se od kuće.
Nastavi.
U redu, gdine. Pokušajmo se samo smiriti.
Samo želim razgovarati sa agenticom Rej, u redu?
Bolje da se udaljite od moje kuće,
ili ću vam rastopiti mozgove sa mojim nakaznim moćima!
U redu, nema problema gdine. Povlačimo se. Povlačimo se.
Samo želim biti siguran da je moja prijateljica dobro.
Tata! Ne mogu pomoći mami dok je zamrznuta!
Samo trenutak dušo!
Lansirajte raketu!
Ne približavaj se! Ne približavaj se! - Idemo! Idemo!
Premestite se! Premestite se! Premestite se!
Kloi, možeš li me čuti? Potrebna si mi!
Kloi! Potrebna si mi! Kloi, ustani! Moram izaći napolje!
Kloi, molim te, ustani, možeš ti to. - Možeš ti to, Kloi.
Kloi, možeš li me čuti? Otvori vrata!
Oni će me ubiti!
Trebam te!
Znaš li kako me pronaći, mamice? - Da, mogu te osetiti.
Tatice? Tata?
Tatice? Probudi se!
Tata! Možeš li me čuti?
Hej.
Tako se ponosim tobom.
Toliko te volim!
I tako mi je žao.
Ti si posebna.
Partneri?
Partneri.
Ne!
Molim te, vrati se.
Vrati se.
Ne.
Vrati se.
Molim te, vrati se.
Probudi se.
Probudi se, probudi se, probudi se!
Vrati se, vrati se, vrati se.
Oh, sranje!
Mama? - Kloi!
Jesi li dobro?
Slušaj me.
Od sad ću te ja čuvati, u redu?
I pronaći ćemo novo skrovište.
Ne.
Ne želim se više nikad skrivati.
Žao mi je dušo, ali moramo.
Moramo. - Možemo živeti gde god hoćemo.
I ako nas neko bude gnjavio, mi znamo kako da ga zaustavimo.
U redu.
Spremna? - Da?
Drži se.
Adaptirao na srpski: suadnovic