ÚPLNĚ CIZÍ LIDÉ
Vážně se na to celkem těším.
Tohle místo vyhrálo dvě ceny za globální wellness,
mentální wellness a společenský dopad.
To poslední mohla být jen čestná zmínka.
Ale faktem zůstává,
že nám ta žena dává obrovskou slevu.
To je opravdu progresivní věc.
Upřednostnit uzdravování klientů před zisky.
Někteří další klienti za to podle mě
platí tisíce dolarů.
My máme zlatý lístek!
Čím jsem blíž, tím je mi lehčeji.
Prospěje nám to, nemyslíš, zlato?
- Ano. - Jo.
Jak je, Zoe? Zoe!
Jo?
Jak se držíš?
Nikdy to nebylo lepší. Prostě se těším.
Bude to skvělé, zlato.
Ahoj, lidi, tady Jess.
Dobře, jedeme do transformačního útočiště
zvané Tranquillum.
Označila bych vám je, ale nemají účet.
Je to děsně záhadné.
Čeká nás deset dnů
plných meditace, jógy, zdravého jídla
a spoustu času s mým přítelem...
Bene, to bylo úmyslně?
To ta cesta. Autu dává zabrat.
Teď to celé musím nahrát znovu.
- Nemusíš. - Ale musím.
Hele, pokud se ptáš mě, ten osobní rozvoj trochu přeháníme.
Neptala, ale co to znamená?
Znamená to, že... Bože!
Když se to bude lepšit, jednou budeme dokonalí, ne?
A co pak?
Budeš dokonalý zmetek.
To nejsem.
Jen nechápu, proč tam jedu.
Protože máme problémy, Benjamine.
Jako pár.
Je to důležitější než auto.
Chce to nějaké drama.
Jo, tohle je drama. Úplně mi to podělá odpružení...
Ano, je vhodný den na písničku.
A je dobrý den na to se hnout.
Ano, je dobrý den, jak by se něco mohlo pokazit.
Dobrý den od rána do noci.
Wellness, už jedu. Frances 2.0.
Připrav se.
Jo, připrav.
...dobrý den od rána...
Šmejde malej. Žádnej telefonát?
Proč? Bylo by to moc zdvořilý?
Aha.
- Haló?- Ahoj. Už jsi dosáhla nirvanu?
Ještě jsem daleko od totálního klidu.
Musíš tomu dát šanci, zlato.
To taky dělám, jedu tam.
Tohle je dávání šance.
A už na něj nemysli. Je to blbec.
Nemyslím. Kdybych jen mohla kámoškám zakázat o něm mluvit.
Netušíš, jak to udělat?
Ozval se ti agent?
Ne, ale když už je řeč o něm a práci,
nemáš pro mě ještě něco?
Jen že těš mám ráda. Ta nová kniha je fantastická.
A ty taky a čeká tě skvělých deset dnů v Tranquillum.
Jo. Já vím. Taky mám ten pocit.
Vrátím se jako jiný člověk.
Všichni z toho budou mít radost.
- Já tě mám ráda, jaká jsi. - Díky.
Erin, volá mi agent. Ozvu se ti. Mám tě ráda.
- Zavolej. Mám tě ráda. - Ahoj.
- Frances? - Jak to vypadá s knižním byznysem?
Zníš vesele.
Jedu do toho zdravotního střediska.
Snažím se dosáhnout pozitivního stavu mysli.
Pamatuješ ty lidi, kteří umřeli v té pěkné chatě,
když očekávali osvícení, ale ve skutečnosti byli uvařeni.
Tohle je něco jiného. Vypadá to tu krásně.
Chci se tu uzdravit.
Prostě masáže, možná menší dieta.
Fajn. Nemám ale dobré zprávy, Frannie.
Co to má znamenat?
Myslím, že je to krásně napsané. To opravdu ano.
Oni tu knihu nechtějí?
Neříká se to snadno, Frannie, ale řeknu ti to.
Chtějí s tebou rozvázat smlouvu.
Moc mě to mrzí, Frannie.
Hlavně po tom všem, co se stalo s tím příšerným mužem.
Je mi tě moc líto.
O tom se s tebou bavit nechci.
Tak a dost! Skončila jsem!
Jsem mrtvá! Pro celý podělaný svět jsem mrtvá!
Jsem sakra mrtvá!
Pro celý podělaný svět jsem mrtvá!
Proboha.
Haló?
- Jste v pořádku? - Jo.
- Potřebujete pomoct, slečno? - Ne, to je dobrý.
Nevypadá to tak.
Jen jsem se tu ze zoufalství lehce tiše zhroutila.
Dobře. Podle vás to bylo tiché? Protože jste vypadala...
Křičela jste. Proto jsem zastavil.
- Promiňte, omlouvám se. - To nic.
Myslela jsem si, že jsem sama uprostřed ničeho.
- A zjevně tomu tak není. - Jste nemocná?
Co prosím?
Vypadalo to, že jste uprostřed jakéhosi psychického kolapsu.
Ale nesoudím vás, ano? Má rodina na to trpí taky.
Jo? Jsem v pořádku. Mockrát děkuju.
Není normální ječet „pro celý podělaný svět jsem mrtvá“
zplna hrdla.
Víte, o co šlo? Měla jsem nával horka.
Takže jsem v pořádku. Mockrát děkuju.
Berete léky?
Omlouvám se.
Progesterone? Ten prý pomáhá.
Opravdu se o tom spolu bavíme?
- Co ten váš tón? - Žádný nemám!
Nejsem zvyklá, že mi naprostí cizinci
na kraji cesty předepisují hormonální terapii!
Omlouvám se Vidím, že jste tragická. Hezký den.
- Dobré ráno. - Zdravím.
Dobře.
Jedete do Tranquillum.
Proč myslíte?
Zásobujete se zakázaným jídlem.
Já tam jedu taky.
Výborně.
Budete rád, když vás tam s tím pustí.
Jsi narcista!
A jo, tohle vám vezmou taky.
- Mobily tam nejsou dovolené. - S dovolením?
- Co jste o tom místě slyšel? - Nic moc.
Vyjdete odtud jako vyměněný.
Něco tam těm lidem dělat musí.
A znáte ji? Tu ženu, která to řídí?
Ne, ale z toho, co jsem slyšel, bych se s ní rád setkal.
Prý dokáže úplně změnit.
Proto tam jedu. Abych se transformovala.
Tak to hodně štěstí.
- Zdravím. - Zdravím.
Prostě trh. Romance nejdou na odbyt. Ale nebude to tak pořád.
To napětí mi nedělá dobře na záda, Marty.
Frannie, nech toho.
Neplýtvej energií na tuhle koninu,
zapomeň na to a užívej si.
Jsem poskvrnou feminismu, protože jsem uvedla barvu očí své hrdinky?
Namaste. Vítejte v Tranquillum.
Aha. Ráda si to vyslechnu. Jen mi dejte vteřinku.
Vteřinku. Tvrdí, že jsem měla Jane zabít.
Kdo zabije hlavní postavu?
Vy musíte být Frances? Pojďte. Jedna cesta končí, jiná začíná.
Jak mohou říct, že nesnáším ženy? Nemůžu je nesnášet, vždyť jsem žena.
Hele, ještě to můžeme zrušit.
Bene, už jsme tu.
Podle mě to zvládneme bez pomoci.
Pracujeme na tom. A snažíme se.
Zcela zřejmě máme problém, a buď se ho pokusíme vyřešit,
nebo ne.
Co máš za problém?
Žádný. Jen potřebuju, abys popojel, ať můžu zaparkovat taky.
To budeš takhle troubit?
Jak? Je to klakson, ne hudební nástroj.
Jen na něj mačkáš.
Vidíš? Jen jedna nota.
Namaste! Vítejte v Tranquillum.
Bože, máte úžasnou pleť.
Bene, dívej se!
Jsem wellness poradkyně Lulu.
Bezva pleť.
- Jste připraveni na prohlídku? - Ano.
- Asi jo. - Skvělé.
Od toho vám brzy ulevíme.
- A sakra. - Co?
Bude to stát za to.
Ale já... To myslíte...
Na celou dobu?
Ale je to můj mobil.
Můžeme ho vystěhovat a dostat ho odtud?
Víš, co to je? Já přesně vím...
Protože zabíjet své postavy je teď děsně v módě.
Jsou jako děti.
Dobře, promiň, že nezabíjím děti. Své postavy ani nezraňuju.
Po ubytování
navrhuji lesní koupel ke snížení vašeho kortizolu.
- Páni. To zní hezky. - Hezky?
Máme prvotřídní arboretum.
A nikdo mi nikdy neřekl, že jsem nebezpečná.
Jak bych mohla být?
Počkej... Omlouvám se.
- Ne, spíš já. To nic. - Omlouvám se.
- Jsem Carmel. - Jo, je to...
Ne, já to chápu.
Volala jsem si s dětmi.
- Jo. - Strašně moc mi chybí.
- Vidíte? - Ale to není...
Ne, tak to není, nemluvím s... Je to pracovní hovor.
Něčím se živím. Takže děti ne...
Nechci to shazovat, jen si to musím vyřídit.
Ne. Jistě.
Cením si toho, co děláte.
- Chápu. Ne, rozumím. - Carmel.
Bude to v pořádku, slibuju. Nejsou tam.
Jsou tady.
A tady.
Jste tak krásná.
To jsou tu všichni tak krásní?
Vlastně ano.
Fíha.
Včetně vás, Carmel.
- Děkuji. - Jo.
- Dobře. - Ne, jen si něco...
Něco si najdu.
- A pak jen musím... - Frances.
Představte si, že nemusíte, protože...
nemusíte. Ve skutečnosti
...nemusíte.
Dobře. Víte, něco se stalo.
- Budu muset odjet. - Něco se stane pokaždé.
Ale jste tady.
Buďte tady, Frances.
Tohle vám jde.
Ahoj. Omlouvám se za to předtím.
Frances Weltyová. Nic jsem tím nemyslela.
Promiňte, ta spisovatelka Frances Weltyová?
Záleží, kdo to posuzuje.
Já. Četla jsem od vás vše.
Myslím, že už jdeme. Uvidíme se brzy, nebo nikdy.
Upovídaná. A hodně.
- Tady je náš bazén. - To je fajn.
A také...
Bože. Vy?
Sakra.
- Vy budete Tony. - Jo.
Musím se vychcat.
Váš osobní wellness poradce se vám bude ihned věnovat.
Bomba.
Víte, aby bylo jasno, nejsem tragická.
Nebudu...
Vy si klienty neprověřujete?
Vypadá jako zločinec. Podle mě sem nepatří.
Fakt naprosto chápu, proč se mám svého mobilu vzdát.
- Takže pohoda. - Ale uvažuju logicky.
Co když se něco stane? Vražda? Přijde medvěd?
A proč by se tu něco z toho mělo stát?
Snídaně v sedm, oběd v poledne, večeře v půl osmé.
A všichni hosté jedí společně.
A kolik jich tu je?
Celkem devět. Je to tu velmi intimní.
Vypadá to tu báječně.
Už teď se cítím líp. Vážně.
- Není to fantastické? - Jo.
Toto jsou naše lázně.
Páni. Něco takového se v rezortech jen tak nevidí.
Ta řemeslná práce, důraz na detail. Neuvěřitelné.
Ahoj! Napoleon.
Čingischán? Patton?
Chápu. Ne, Napoleon Marconi, tak se jmenuju.
Frances. Myslela jsem, že jde o něco armádního.
- Ztratila jsem průvodce. - Jo, rád vás poznávám.
Jste tu na desetidenní pobyt? My 2,0?
Rozhodně ano.
Tady vás mám. Už jsem si myslel, že jste nám utekla.
Co to je?
Přesně na míru vašeho metabolismu.
Tak se prosím nedělte.
Množství je vypočítáno přesně, tak ho prosím vypijte celý.
To je bomba.
Tohle jsou mé krásné holky. Manželka Heather a dcera Zoe.
- Moc mě těší. - Nápodobně.
Co vás sem přivádí?
Protože vypadáte dokonale.
Proč si to myslíte?
Myslela jsem to jako kompliment. Omlouvám se, pokud...
Omrkneme horké prameny,
možná se namočíme, dáme pár temp v bazénu
a třeba i navštívíme ty lázně.
- Zavedu vás tam. - Tudy.
- Ciao, Frances.- Ciao.
Dámy, jdeme za štěstím.
Těšilo mě.
Fakt mrcha.
Dobře. Váš pokoj je tudy.
Páni. Magnetická rezonance?
Jo, v Tranquillum máme všechny hračky.
Kolik to tak stojí?
To bohužel nevím.
Prý to vše financoval Bill Gates,
nebo že přinejmenším složil hodně počátečního kapitálu?
To nevím.
To je tady dost častý jev.
- Co to je? - Vyloučení odpovědnosti.
Už vám to tu někdo nepodepsal?
Byl byste úplně první.
„Klienti mají zakázáno o středisku Tranquillum
psát příspěvky na sociálních médiích.“
Aha. A jak lákáte nové hosty?
Šuškanda.
- To je působivý úsměv. - Taky si myslím.
- Co je to? - Odběr krve. Standardní postup.
Standardní? Odevzdal jsem své lékařské záznamy,
což považuji za lehce bizarní...
Krev odebíráme každých pár dnů.
Právě jste to podepsal v tom dokumentu.
Ať vám váš pobyt můžeme připravit na míru.
Dobře. Fajn.
- Kterou ruku? - Tuhle, prosím.
Nebude to bolet.
Jsi silná. Jsi mocná.
Budeš jako nová.
Staneš se tím, kým ses sem stát přijela.
Ano.
Vzpamatuj se, Carmel. No tak.
A sakra.
- Promiňte! - Omlouvám se. Ne, to já se omlouvám.
Kochala jsem se lesem a spletla jsem si vás s potůčkem.
Moje chyba. To jsem neměl.
Ale musel jsem si dojít
a můj wellness poradce nebyl nikde k nalezení.
Jen mě nepráskněte správkyni, ano?
- Ne. Počkejte, správkyni? - Však víte, té ruské dámě.
Už jste se s ní potkal?
Ne. Ještě ne. Vy?
Ne, taky ne. Ale těším se na ni. Slyšela jsem toho o ní tolik.
Promiňte, jen jsem...
- Bože, vypadáte tak povědomě. - Nejsem.
Jo.
Já jsem Carmel.
Tony. A kvůli čemu tu jste?
Hubnutí, budování sebeúcty a transformace mysli a těla.
A co vy?
Jo, to samé.
Jste ženatý?
Jestli jsem ženatý?
Sakra, tohle není jedno z těch míst, ne?
Počkat, co? Co tím myslíte? Nejsem...
Celý život sám.
Až do konce života.
Musím si to jít dodělat, dobře?
Neoklepal jsem se. Těšilo mě, Chanelle.
Přímo tudy.
Páni.
Tohle je ráj.
Vítejte v Tranquillum. Vaše wellness cesta začala, Frances.
Víte, poslední dobou mi nebylo nejlépe.
Ano, já vím, že ano.
Bude to vážně úžasné. Prostě to vím.
Musí být.
Uzdravíme vás, Frances.
Budete se cítit tak skvěle, jak jste se už dlouho necítila.
Jo.
Bože.
Kde jste se tu vzala?
Přišla jsem dveřmi.
Jsem Masha.
Jste ona.
Proč pláčete, Frances?
Však to znáte.
Jen tak trochu řeším, že mám po kariéře,
že mám menopauzu,
do toho taky špatný vztah a potíže s jícnovým refluxem.
My vás uzdravíme.
Víte...
Málem jsem nepřijela.
A když už jsem přijela, vážně jsem zvažovala, že zase odjedu.
Nepřijel sem skoro každý. Všichni vycítí, že to bude chtít odvahu.
A někdy to bude
trochu nepříjemné.
A řeknu vám ještě něco.
Většina našich klientů si žije dobře.
Dokonce i pohodlně.
Jsou tu kvůli utrpení.
Já trpět nechci.
Vždyť už se trápíte.
Ne.
Co?
Nic.
Proč spí Zoe jinde?
Pokoje jsou jen pro dva, zlato.
Je ráda, že je sama. Blázníš?
To ti řekla?
Kdo ve 20 letech nechce uniknout rodičům?
Možná naše 20letá dcera.
Možná zrovna během tohoto víkendu.
Jen to vydrž, zlato. Jo.
Hej.
Před uvítáním se možná podívám k těch horkým pramenům. Přidáš se?
Jen jdi, zlato.
Asi si půjdu zaběhat.
Ne, ještě jsem ji neviděl. Přivítání je až večer.
Je to na hlavu.
To ti můžu říct už teď.
Jo. Zase se ti ozvu zítra.
RAY
- Haló? - Ahoj.
Larsi?
Už mě neznáš?
- Kde jsi? - V nějakých podělaných lázních.
Zase?
Bezva.
- Kvůli práci. - Jo. Dobře.
Na deset dnů teď zmizím. Jen chci, abys to věděl. Kdyby něco...
Nevím.
Larsi, do toho, kde jsi, už mi nic není.
- Nebo je?- Ne.
Dobře.
- Takže... - Užij si volno.
Rayi...
Tolik pravidel.
Tajně poslouchat bude na seznamu taky.
Vy máte mobil?
Nemám.
Jistě.
Máte jen hodinky a sluchátko a...
- Lars Lee. - Zoe Marconiová.
A co sem Zoe Marconiovou přivádí?
No... Vlastně mí rodiče.
Co sem přivádí vás?
A proč je to tu na hlavu?
Tak to chodí ve všech, ne?
„Wellness centrech.“
Další koncept, jak obrat bohaté lidi.
A ještě je přimět cítit se přitom dobře.
Takový nesmysl.
A přesto jste tady, utrácíte a cítíte se dobře.
Páni. Mohli bychom být přátelé.
A co by na to říkal Ray?
Ahoj, zlato. To jsem zase já. Nechávám ti další zprávu.
Podívej, pár dní teď budu mimo civilizaci.
Jsem ve wellness centru.
Ale budu nedostupný. Ne, že by tě to zajímalo.
Promiň...
Mám tě rád. To je vše, co...
Jo, mám tě rád.
Tony, vezmu si ten mobil.
To byl vzkaz pro dceru.
Chápu. Ale máme tu pravidla, takže ten mobil, prosím.
Jo, podívejte, podle mě tu vlastně nemám co dělat.
Celé je to víceméně náhoda.
Měl jsem fakt mizernej den a jen jsem si vygooglil „lázně“.
A abych ušetřil čas, přidal jsem „ty nejdražší“,
objevilo se tohle místo a jsem tady.
Tady na „náhody“ nevěříme.
Ten mobil, prosím.
Díky, Tony.
Tohle nám opravdu prospěje.
Cítím to.
Co si myslíš?
Jo, teď je to fakt příjemný.
Tyhle minerální koupele jsou podle mě afrodizikální.
- „Afrodiziakální?“ - Afrodi...
To sis vymyslela.
- Existuje to. - To by mělo.
Pamatuješ si tamto hned potom?
Když jsme slavili v Two Bunch a museli nás poslat domů,
protože jsme si to rozdávali ve vířivce?
Jo, to bylo šílený.
Strašně moc.
Propána.
- Jak je? - Ahoj.
Ruším vás?
Jsem poslední, kdo by chtěl rušit romantickou předehru.
- Přidej se. - Čím víc, tím líp.
Ale po dni v autě, víte?
Dobře.
Báječné.
Omlouvám se, Napoleon Marconi.
- Ahoj. - Ben Chandler a moje žena Jessica.
- Rád vás poznávám. - Nápodobně.
Tak počkat. Nejsi ten týpek, který přijel v tom Lamborghini?
- Jsem. - Svatá prostoto!
Páni. Rád bych se v něm taky projel.
- Jo? - Než tady můj čas vyprší.
- Dobře. - Jo.
Víte, jsem jen učitel ze střední. Dali nám sem obrovskou slevu.
Víš ty co? Moc rád tě svezu. Možná tě nechám se projet.
Panebože! Neděláš si srandu?
- Ne. - Páni. Děkuju.
Jo, za nic. Učitel na střední je obdivuhodná práce.
- Platí to jen na auto. - Benjamine!
- Prosím? - Nemyslel...
Zdá se, že chcete projet ji.
- Ne. - Propánakrále!
To jsem nemyslel... Jste velmi...
Ne. Máte mé slovo. „Nepožádáš manželky bližního svého.“
Jsem šťastně ženatý. Na to vám dávám čestné slovo.
To zní dobře.
Ale co ty?
- Ne. - Jo, moje žena je šťabajzna taky.
- Jo? - Jo. Je fakt přitažlivá.
Vlastně natolik, že se říká: „Ona a s ním? Vážně?“
Podívají se na nás a řeknou si: „S ním? Fakt?“
Jo. Chápu. Je to vtipné.
Jo, nejspíš ne, jsi taky přitažlivý a máš Lamborghini.
- Díky. - Už zmlknu.
Jsem ochotný zmlknout.
Jsem výřečný, a když mě necháte mluvit dost dlouho,
vždycky někde najdu hovno a šlápnu do něj.
Dobře, tak já se teď...
odeberu...
sem.
A moc rád jsem vás poznal.
- Taky. - Taky.
Páni! To je ale neobyčejné místo!
Ale vážně, jsme zdravotní resort.
Jedna cigareta mě nezabije.
A když mi to pomůže ovládat se před klienty, že?
Na téhle skupině něco je.
Co? Co s ní je?
Mají takovou pozitivní energii, ne?
Každý je úplně jiný.
Věř Mashe.
Cože? Jak jako, že nás vybírá?
To se říká, své hosty tu páruje a míchá.
Jako koktejly.
A proč vybrala mě?
Musíš být fakt případ.
Jsem jen obyčejný šmejd.
- Zdravím vás. - Zdravím.
- Cítíte se lépe? - Cítím, děkuji.
To rád slyším.
Jsem ráda, že jsem vám to tehdy řekla.
- Přeji nádherný život. - I vám.
- Umím to v lidech probouzet. Je to dar. - Namaste.
Kde jsou? Ví to někdo?
Máme se tu uvítat sami?
Sami jsme tu podle mě schválně.
- Proč? - Jako v Zákonu a pořádku,
podezřelé nechají o samotě,
aby je rozmluvili.
- Počkat, viděla jste ji? - Já ano. Jo.
A řekla vám, co máme čekat?
Utrpení.
- To řekla? - Mám nízký práh bolesti.
Co dalšího?
To bylo víceméně všechno.
Opravdu jen to, že jsme sem přijeli trpět.
A mám pocit, že svůj cíl splní.
Počkejte, až ji uvidíte. Pozoruhodný mystický jednorožec z východního bloku.
- Vidíte, co myslím?- Namaste.
Vítejte v domě Tranquillum.
Nyní jste pod horou.
Vrchol se nachází nemožně daleko
a já vám pomůžu ho dosáhnout.
Za deset dní odtud odejdete
a nebudete stejní jako dnes.
Z domu Tranquillum odjedete šťastnější,
zdravější...
lehčí a svobodnější.
A v poslední den za mnou přijdete a řeknete mi:
„Ano, Masho, měla jste pravdu. Nejsme stejní jako tehdy.
Jsme vyléčení.
Jsme svobodní. Osvobozeni od negativních zlozvyků, chemikálií, toxinů
a myšlenek, které nás brzdily.
Naše mysli a těla jsou čistší.
A změnili jsme se tak, jak jsme nikdy nečekali.“
Prošli jste nám naše věci? Protože mně jich pár chybí.
Ano, čokoláda a víno. Jako Frances.
Jsou to antioxidanty, tak...
Mně něco chybí taky. Nemáte právo nás okrádat.
Patříte mně, Tony.
A chcete mi patřit.
Chcete, abych vás viděla. Oloupala vás. A napravila.
Nuže? Připadá vám to náhodné?
Odpovězte. Připadá vám to náhodné?
Ne.
O co jde?
Jsem tak šťastná.
Jste vším, v co jsem doufala.
Omlouvám se. Ale jen chcete, abychom se odevzdali do vašich rukou,
ale vůbec nic o vás nevíme.
Jaký je váš příběh?
Můj příběh je takový, že jsem zemřela.
Přišla jsem sem z Ruska a pracovala...
A pracovala a pracovala a pracovala.
Konzumovala jsem.
Stoupala jsem, pracovala, vybudovala firmu.
Pracovala jsem, konzumovala.
Šla jsem nad lidmi i skrz ně.
A pak...
Byla jsem zastřelena v garáži.
Byla jsem klinicky mrtvá.
A ten muž...
vrátil mě do života.
Řízl mi do hrudi, sáhl do mě.
Tak jako já sáhnu do vás.
Byla jsem dítě. Projížděla jsem se na kole.
Plna radosti, nevinnosti a čistoty.
Pardon.
Tohle není vhodné.
O tom rozhoduji já.
Náš příběh znáte.
Smrt nebude vaším příběhem.
- Zoe... - Omlouvám se.
Zlato?
Je v pořádku.
Ne, není.
Co je s vámi?
Předstupte do středu, Heather.
Předstupte do středu.
Nevnášejte do skupiny znepokojení.
Nemám skupinu znepokojovat?
Nemáte skupinu znepokojovat.
Tohle má být naše útočiště, prchli jsme sem.
Neustupujte. Neuprchnete.
Vy víte, proč tu jsme.
Chcete s námi takhle vymrdávat?
Lapočka.
Tohle je Tranquillum.
Vymrdám s vámi všemi.
Překlad titulků: Tomáš Pikl
Součástí léčby je nalezení rány.
Proto jste si nás vybrala, jo?
Naši démoni se doplňují.
Tohle je zvlášť zranitelná skupina.
Z koho si děláte srandu?
Je ze mě špatný vtip.
Povězte. Proč už vás nemiluje?
Nevím.
Dokážu být násilná, ale nejsem taková.
Planetu nejvíc ohrožuje přemnožení lidí
a tahle chovná zvířata rodí a rodí.
Je neuvěřitelný, že jste pořád single.
Neměl jsem sem jezdit.
Mám o vás obavy.
To nemusíte.
To vím, že nemusím.
Ale chci.
Pomyslete na ty lži, co jsme pronesli, na lidi, jimž jsme ublížili.
Co chcete?
Chci svýho syna zpět.
Tohle děláte, co?
Donutíte lidi mluvit o svých průserech a pak toho zneužijete.
Jsou na kolenou. Žebrají...
žebrají o spásu.
Zahajte protokol.
Rozkvétají.
Nejsem ve své kůži.
Nevím, co je Lars zač, ale není to obyčejný host.
Možná se to s vámi zhoršuje.
Není se čeho bát.
Všichni tu umřete.
Je Masha magor, nebo nám pomůže?