Jeg vil bare have min søn tilbage.
Det kan jeg arrangere.
Zoe, du er den afgørende faktor.
Din evne til at se ham, lader alle andre gøre det.
Jeg troede, du var hende. Jeg så nogle rædsomme billeder.
Når nogen virker så flink og rar, har jeg altid taget fejl.
Det er ikke det værste, nogen har sagt til mig, men det er ret tæt på.
Den lille pige på cyklen var ikke mig. Det var…
Hun var min datter.
Hun går måske til politiet.
Hvorfor skulle hun gøre det mod os?
Sidste gang du gav en gæst den mikstur, døde han, Masha.
For at vise jer, at det er sikkert, vil jeg ledsage jer på rejsen.
Du kan ikke forlade os nu. Vi kan gøre dig rask.
Det er ikke sikkert at være i nærheden af dig.
Hvad nu, lapotjka?
ET FÆNGSLENDE MØDE
Jeg tog ikke derhen for at skyde dig den dag.
Jeg ville skræmme dig.
Jage dig en skræk i livet.
Husker du, hvad du sagde?
Du afviste mig.
Er du ude efter penge? Her er 500. Tag dem.
Og skrid så.
Først kneppede du min mand, og så afviste du mig.
Jeg husker ikke, at jeg affyrede pistolen, men dét husker jeg.
Er det derfor, du kom? For at skræmme mig igen?
Var det dig, der sendte de sms'er?
Carmel…
Du skulle lære, hvordan det føles at miste kontrollen.
Det lykkedes.
Du overvejede ikke et øjeblik, at det var mig, vel?
Jeg var en ret dygtig makeupartist.
Jeg var dygtig til mange ting før ham.
Før dig.
Du er ikke bare kommet for at gøre mig bange.
Du kom, så jeg kunne helbrede dig.
Men det gjorde du ikke. Det mislykkedes.
Jeg vil have, at du ringer til politiet.
Du skal fortælle dem, hvad jeg gjorde.
At jeg er farlig og bør låses inde.
Stedet her skyldes dig, Carmel. Det skyldes min nærdødsoplevelse.
Du viste mig, at sådan et sted eksisterer. Det skyldes dig.
- Du skal ikke ynke mig. - Jeg ynker dig ikke.
Jeg tilgiver dig.
Men jeg kan ikke tilgive mig selv.
Giv mig ni til 14 timer,
og så vil vi endelig blive helet,lapotjka.
- Kald mig ikke…-Lapotjka.
Lapotjka…
Jeg vil ikke forstyrre dig i det, du er i gang med.
Jeg holder afstand.
Husker du, at du sagde det til mig, da jeg så dig i poolen?
Ja, det gør jeg. Jeg har lige været sammen med Masha.
Vi delte et øjeblik, og så ringede Delilah.
Og så blev hun ved med at sige "nedlukning".
i en høj, men ikke panikslagen tone.
Men det at høre ordet "nedlukning" gentaget på den måde
fylder mig ikke ligefrem med tiltro.
Jeg tænkte bare, at du måske gerne ville vide det.
Det er derfor, jeg fortæller dig det.
Jeg ved, at jeg sagde noget dumt i saunaen.
Jeg vrøvler, når jeg er nervøs. Jeg vrøvler, når jeg ikke er nervøs.
Uanset hvad, så vrøvler jeg.
Og du ser ud til at være… Nej, du er virkelig…
…du er en dejlig fyr.
Men det udløste samtlige panikalarmer, fløjter og advarselsflag,
som jeg har opbygget nøjsomt over 40 år.
- Jeg troede, at du var 50. - Lad os bare sige 40 plus.
- Plus ti. - Det fortjener jeg. Det passer.
Det, jeg sagde derinde, var mig, der tvivlede på mig selv, ikke…
Så jeg er virkelig ked af det, jeg sagde i saunaen.
Bare så du ved det…
…så tror jeg ikke, at du tager fejl.
Dit instinkt, der siger dig, at vi ikke ville have en chance, er sikkert rigtigt.
Okay.
Men der ligger et Four Seasons-hotel et par kilometer nede ad vejen.
Hvad siger du til at skride, så vi kan spise middag sammen?
- Ejer du et par rigtige bukser? - Nej.
Det vil jeg meget gerne.
Det er begyndt at virke, ikke sandt?
Det er tid til at fremsætte vores hensigter.
Lad os gøre det.
Hvad nu? Hvad er der galt?
Lars har givet os nogle oplysninger.
Du udelod vist et par ting.
At pigen på cyklen var din datter.
At du vil forsøge at blive genforenet med hende
og bruger os som forsøgskaniner.
Nej. Det er…
Lars tager fejl.
Hvorfor fortalte du os ikke bare om din datter?
En behandler må ikke tale om sig selv og bruge historier fra sit eget liv.
Det er på tide at droppe alt det fis.
Du nærmest krævede, at vi delte vores smerte med dig.
Du hævdede, at du sad inde med løsningen.
Hvad er det for et menneske, der gør den slags?
- Hvem er du? - Hvem jeg er, Heather?
Jeg er et menneske, som havde en, jeg elskede.
Og da jeg mistede hende, mistede jeg mig selv.
Jeg er et menneske, der lever et liv tynget af sorg og smerte og tab.
Jeg er dig.
Al den snak om, at nærdødsoplevelsen ændrede dit liv…
Det gjorde den. For jeg fornemmede min datter.
Da det skete, fornemmede jeg hende. Jeg så hende.
Og jeg vidste, at jeg var nødt til at finde hende.
Jeg er nødt til at finde den fornemmelse igen, som I havde.
Er det derfor, du selv tog en dosis?
Nej.
Jeg gjorde det, så jeg kunne beskytte jer.
Så jeg kunne vise jer, at det er ufarligt. Jeg tager jer med på rejsen.
Jeg gør det. I er en familie, der sidder fast.
Jeg sidder fast.
Vi har de rette omgivelser.
Lad os meditere.
- Er den hendes? - Ja. Vi må meditere. Sid ned.
De venter på os derude. Vi skal nok finde dem.
Lad os gøre det sammen.
Ja.
Kom. Lad os finde dem.
Tati…
- Zach. - Ja.
Lad os finde Zach.
Hvor er jeg?
Hej…
Masha har planlagt en selvforkælelsesdag for dig. Du ligger i vores flydetank.
- Hvordan kom jeg hertil?-Du gik, Carmel.
- Gjorde jeg?-Ja.
- Hvad er det her for et sted?-Det er lys- og lydisoleret.
Og vandet har nøjagtig samme temperatur, som din hud.
Der er også så meget salt i vandet, at du flyder uden problemer.
Det bør føles som i livmoderen. Hun ønsker, at du bliver udrenset.
Det er din chance for at starte på ny.
Jeg vil ikke være i livmoderen! Jeg hader trange steder! Luk mig ud!
- Er du klar? - Tager I allerede af sted?
Ja. I har gjort det så godt, at vi er helbredt.
Hvor er Carmel?
Masha har planlagt en behandling for hende.
- Har hun det da bedre? - Ja, hun har det storartet.
- Det er alle tiders. Jamen så namaste. -Namaste.
Masha anbefaler kraftigt, at I bliver her tiden ud.
Det er noget at tænke over.
Nu bliver det underligt.
Nej, bliv her.
Kom tilbage.
Zoe, kom tilbage.
Kom, Zoe. Meditation er den bedste måde.
Det er ikke sådan, han kom sidste gang. Jeg mediterede ikke. Han dukkede bare op.
Det har jeg aldrig prøvet. Hun er aldrig kommet til mig.
Ikke en eneste gang.
- Hvor gammel var hun? - Hun var syv.
- Har du aldrig set hende? - Nej.
Nej. Bare nogle flygtige glimt indimellem.
Det var i udkanten af noget.
Men nej, jeg kan ikke mærke hende.
Jeg kan ikke fremmane hende.
Hej.
Det føles ikke rigtigt. Nej.
Hvad sker der?
Mor.
Glory!
Jeg er færdig!
Hallo!
Hallo! Glory!
Luk døren op!
Jeg er bange for, at du skal blive derinde for din egen sikkerheds skyld.
Åbn døren! Åbn den dumme dør!
Hjælp.
- Leo! - Far!
- Hjælp. Hvad sker der?
- Du har næseblod. - Er det en hjerneblødning?
Nej. Forhold dig i ro.
- Jeg har en hjerneblødning. Jeg dør. - Det er bare næseblod.
- Nej, det er i min mund. - Det er næseblod. Du er okay.
- Jeg har det i munden! - Du har det fint.
Jeg har det ikke fint! Jeg er ikke okay! Nej!
- Tag det roligt, far. - Træk vejret gennem næsen.
Læg hovedet bagud. Klem næseryggen.
Zach?
Tag pegefingeren, og kom den op under læben.
- Og pres til. - Pres til.
Det er…
Zach. Du godeste.
Hej.
Væk.
- Hvad? - Han er sådan en hypokonder. Ikke sandt?
Han får næseblod og tror, at det er en hjerneblødning.
Din sortseer.
Det er nu en skam, at det ikke var dig, der stod for min medicin.
- Lad være, Zach. Det er ikke fair. - Hvorfor bæltet?
Hvorfor hængte du dig med bæltet?
Jeg havde lige købt det til dig. Var det for at sige "rend mig"?
Var bæltet dit selvmordsbrev?
Var det min skyld?
Skat, det forstår jeg ikke. Hvorfor…
Vi var ikke på talefod, da han døde. Vi skændtes.
Vi legede den åndssvage leg,
hvor vi ville se, hvem der først brød sammen og sagde noget.
Jeg vidste, at der var noget galt, og at du ikke var dig selv.
Men jeg sagde ingenting, fordi jeg ikke ville tabe.
I forsøger alle sammen at finde en forklaring på en irrationel handling.
Der er ingen logik og ingen skyld. Det var ikke, fordi vi skændtes.
Og bæltet var ikke mit selvmordsbrev. Det var ikke nogen af jer, okay?
Det var ikke engang mig. Forstår I det?
Det var ikke engang mig. Det er den slags, der bare sker.
Og hvis jeg kunne fortryde det…
…så gjorde jeg det.
Stop! Få det til at stoppe, for fanden! Stop det!
Stop det! Stop så, for fanden!
Undskyld…
Undskyld.
- Jeg håber, jeg er i stand til at køre. - Vi kører meget langsomt.
Hvad sker der? Hej!
- Hej! - Hvad laver I her?
Vi tjekker ud. Hvad laver I?
Ingenting. Vi ville bare sikre os, at bilen stadig var her.
- Ville I dyrke sex i den igen? - Det var fortroligt.
- Det var det også, da jeg sagde det. - Virkelig? Jeg troede ikke…
Hvad helvede?
Hvor er vores biler blevet af?
- Hvor fanden er min bil? - Skat, det er okay.
- Nej, de har taget min bil. - Hvorfor har de taget vores biler?
Slip mig ud!
- Hørte I andre det? - Det kan ikke være godt.
Hej.
- Hørte I også det? - Det gjorde vi alle sammen.
- Hvor har du været? - Hos Masha og Marconi-familien.
De har alle sammen taget en stor dosis hallucinogener.
Også Masha?
Hvorfor har de gjort det?
De forsøger at kontakte mennesker, de har mistet.
Hvad laver du så her?
Det gik op for mig, at det ikke kom mig ved.
Glory!
Jeg er fanget! Luk mig ud!
Hallo? Carmel? Hallo?
Frances?
- Carmel, er du okay?-Nej, jeg er blevet låst inde!
Her er ingen vinduer, og jeg er ved at blive klaustrofobisk.
- Tag en dyb indånding. Dybe indåndinger. - Den er låst på begge sider.
- Kan du slå den ind? - Den er af stål. Jeg er smigret, men nej.
Vi skal nok finde ud af noget! Jeg finder Masha!
Vent, jeg går med.
- Kig til højre. - Jeg er okay.
Jeg var en sortseer, som Zach sagde. Han havde ret.
Jeg hørte alarmen på min telefon i mit hoved. Skræmte jeg ham bort?
- Fandens også. - Vi kan forsøge at få ham tilbage.
Det er okay.
- Jeg kan fornemme hende. Hun er tæt på. - Masha?
Hvad laver du?
Frances. Ikke lige nu.
Hvorfor har du låst Carmel inde?
Carmel er ikke færdig med sin rejse, så vi tager os snart af hende.
Nej, vi tager os ikke snart af Carmel. Vi gør det nu.
- Ellers tilkalder jeg politiet. Tro mig. - Okay. Ja.
Godt. Du tager dig af dem.
Jeg er tilbage om lidt. Det lover jeg. Kom.
Vi kan ikke lukke Carmel ud lige nu, for hun kan gøre skade på sig selv.
Hun kan gøre skade på sig selv eller andre.
Når det er sikkert, lukker vi hende ud.
- Dér. - Hvad? Hvad er det?
- Det er ikke virkeligt. - Det er okay.
- Hvordan har hun det? - Hun er vist faldet ned.
Vi må få hende ud.
Hvorfor filmer du det ikke? Carmel, søde, kan du høre mig?
Masha! Jeg beder dig! Du er nødt til at lukke mig ud.
Jeg er ved få klaustrofobi igen.
Jeg bliver nødt til at sikre mig, at du ikke gør skade på dig selv eller andre.
Nej, jeg lover at opføre mig pænt.
- Er du sikker på, at du er okay? - Omstændighederne taget i betragtning, ja.
Godt. Jeg må tilbage til Marconi-familien. Jeg skal beskytte dem.
Jeg vil have, at du hviler dig.
- Kan du gøre det for mig? - Okay.
Okay.
I skal blive her hos hende og berolige hende, okay?
Glory kommer herned om et øjeblik.
- Fint. Er du okay? - Det tror jeg.
Pis. Hun har låst os inde.
Hun har fandeme låst os inde!
Hun er godt nok dygtig.
Glory, søde. Tiden er inde. Start branden.
- Ja. - Tak, min engel.
- Luk os så ud! - Jeg ville bare have en skide ferie.
Jeg googlede "dyreste kursteder".
Og nu har en galning låst mig inde i en sauna.
Kan I andre også lugte det? Det lugter, som om noget brænder.
- Jeg kan også lugte det. - Kan det være røgelse?
Det er ikke røgelse.
- Hvor… - Jeg skal nok klare den, skat.
Zach!
Så luk os dog ud!
Hvor har jeg det varmt. Jeg tror, jeg smelter.
- Jeg koger. - Man kan spejle et æg på den dør.
Hun vil brænde os levende.
Hvad får hun ud af det? En morder skal have et motiv.
Der er intet motiv. Hun er på stoffer.
Hun er skæv ude i skoven, efter at hun har låst os inde i fangehullet her.
Er du okay?
Jeg tror måske, at jeg får et panikanfald.
- Sæt dig ned. - Hør her, alle sammen.
Vi tager nogle dybe indåndinger. Vi skal føle vores åndedrag.
Ind gennem næsen og ud gennem munden.
- Jeg får det varmere af det. - En gang til.
Hvis det er slut…
Hvis det her er enden…
…så ville jeg ønske, at jeg havde været sødere ved folk. Især Ray, som hader mig.
Og han er i sin gode ret til at hade mig.
Hvis stedet her brænder, og jeg skal dø…
…så elsker jeg Ray.
Og chancen for at elske ham og få et barn sammen med ham.
Og hvis jeg har forspildt den, så er det en stor skam.
Jeg var sikkert blevet en forfærdelig far.
Du bliver en god far.
Du er bekymret for at blive en dårlig far, så du bliver en god far.
Bare for at få det på det rene, så ville faderen være Ray og ikke dig, Tony.
Jeg er dybt såret.
Jeg ville begynde at arbejde igen.
- I madvognen? - Måske. Det ved jeg ikke.
Jeg vil bare gerne arbejde.
Have noget at stå op til om morgenen.
Bare hænge ud og snakke og møde nye mennesker.
Jeg mødte så mange sære og seje og interessante mennesker.
Som jer.
Jeg vil holde op med at tage mig af, hvad andre synes.
Måske vil jeg starte min egen virksomhed. Jeg vil være chefen.
Jeg ville gøre så mange ting anderledes.
Vælg en.
Jo, jeg…
Jeg ville give slip på fortiden.
- Den var god, Carmel. - Tak, Tony.
Hvad med dig, søster?
Jeg er bare taknemlig.
For hvad?
For otte dage siden kendte jeg dig ikke engang.
For syv dage siden mødte jeg dig. Og jeg kunne virkelig ikke lide dig.
Og i dag
tror jeg, at der er en god mulighed for, at jeg i den nære fremtid
giver dig nøglen til mit hus.
Nøglen til dit hus?
Kors.
- Nej! - For helvede.
Nej!
Zach…
Zach!
Zach, vent…
Zach!
Zach! Vent…
Vent nu!
- Løber du hen imod eller væk fra noget? - Hvad?
- Kan du stadig høre den alarm? - Nu ved jeg, hvad den betød.
Den betød ikke bare "vågn op". Den betød "det er slut".
"Kampen er forbi." "Tiden er gået." Ikke?
Jeg blev valgt som årets lærer syv gange.
Vidste du det? Ja. Syv gange. Jeg er åbenbart populær blandt eleverne.
Jeg forstår det ikke.
Især blandt drengene.
Min dør var altid åben. De kom ind og fortalte mig alt.
Jeg har…
…en skuffe fuld af breve og kort fra elever, jeg har undervist,
og deres forældre, hvor der står, at jeg er noget særligt,
hvor meget jeg har bidraget til deres liv, og at de aldrig vil glemme mig.
Jeg hjalp dem med at komme på ret køl.
Jeg svigtede min egen søn.
Min dreng… Den dreng, der betød allermest.
Lige for næsen af mig.
- Far, jeg sagde det jo. - Nej, jeg…
Zoe...
Zoe så det. Hun lagde mærke til, at der var noget galt.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg svigtede dig.
Far, den alarm du hører,
betyder måske, at det er slut med at sørge over mit selvmord.
Du behøver ikke forsvinde. Du kan blive hos os.
- Vi kan blive en familie igen. - Mor.
Mor.
Jeg er her ikke.
Jeg er virkelig ked af, at jeg har såret jer.
Men I bliver nødt til at se forskellen på mig…
…og den dag.
- Jeg elsker dig så højt. - Det ved jeg godt. Jeg elsker også dig.
Farvel.
Hør, Zachary...
Jeg tror, at vi forstår dig, okay? Vi forstår det vist godt.
- Farvel, min dreng. - Farvel, skat.
Et snefnug.
- Et snefnug? - Ja.
Det smeltede, men der var et snefnug.
Hvad er der?
De glimt, jeg ser, kommer af og til, når det sner.
Se. Ser du det? Det sner. Masha, vi må gå.
- Zoe. - Jeg er okay, mor. Det er jeg.
Kom. Vi må af sted. Kom nu.
- Jeg tror ikke, at det sner. Gør det? - Napoleon, det er okay.
Ja. Det kan jeg godt lide. Det er nærmest stedets mantra.
Det er okay. De er okay. Vi er okay. Alt er okay.
Jeg er stadig høj. Og meget tørstig.
Se.
Hej.
Se.
Se engang.
- Nej! - Masha.
Det er ikke rigtigt.
- Det er ikke rigtigt. Nej. - Masha.
Du er nødt til at give slip.
Du er nødt til at give slip nu.
Okay? Du er nødt til at give slip.
Kom nu.
Zoe.
- Zoe! - Jeg er herovre!
Jeg kan ikke se dig.
Hej.
Lapotjka.
- Det brænder! - Nej, det brænder ikke. I er okay.
- Det brænder ikke. - Vi kunne mærke det. Vi lugtede det.
Vi simulerede branden.
Det er en form for terapi, der skal give jer en følelse af at være døden nær.
Det føltes så virkeligt.
Rummet her er designet til at få det til at føles så virkeligt som muligt.
Når man føler sig så tæt på døden, nedbrydes nogle barrierer.
Man føler sig sårbar.
Det lader en finde ud af, hvad der er vigtigst.
Jeg ved godt, at det er sindssygt og skørt og meget ubehageligt.
Men det virker.
Rend mig, Yao.
Masha ville aldrig udsætte jer for fare.
Hvor er Masha?
- Hun… - Hul i det.
Masha Dmitritjenko.
Jeg elsker dig.
Masha Dmitritjenko.
Ja. Det er mig.
Du gav mig intet valg.
Det var aldrig op til mig
Vi har nogle spørgsmål til dig.
Jeg ved, hvordan det foregår. Jeg voksede op med amerikansk tv.
Undskyld.
Jeg troede, at vi skulle dø.
Vi skal alle sammen dø, Jessica. Bare ikke i dag.
Fandt du, hvad du ledte efter?
"Aldrig oppe, aldrig inde."
Hun låste os inde og skræmte os fra vid og sans.
Og hun gav os stoffer uden vores samtykke.
Jeg gav faktisk samtykke. Jeg kunne lide det. Det gjorde Ben ikke.
Men han kunne også lide det.
- Vi ved ikke, hvor vores bil er. - Det er en gul Lamborghini cabriolet.
Det er mere indviklet…
…end hvad jeg siger.
Ja.
Jeg burde nok være mere vred, men jeg kan ikke…
"Jeg så det sjældneste syn.
Jeg havde en drøm.
Det står ikke i menneskets magt at fortælle hvilken drøm."
Det er Rumpe fra En skærsommernats drøm.
Det er, hvad jeg har at sige.
Låste du døren? Hvorfor gjorde du det?
Hvad skal jeg sige? Jeg er så klodset.
Jeg har måske nogle optagelser,
men jeg skal tale med min redaktør og min advokat først.
Hun gav mig min bror tilbage.
Også selv om det kun var for en kort stund, så jeg kunne tage afsked.
Hun gav mig Zach.
- Hej. - Tak.
Så sidder vi her.
- Man har nok taget det fine tøj på. - Det var påkrævet.
Godaften. Vil I have postevand eller danskvand?
Kan jeg få en Tito's og danskvand med citron og lime?
Og en mediumstegt burger.
Jeg tager også burgeren.
- En burger? - To burgere.
- To burgere. Så gerne. - Ja. Og en cola.
- Har I en isdessert? - Ja, det har vi.
Så tager jeg sådan en. Tak.
Okay. Var der andet, I kunne tænke jer?
Må jeg låne en kuglepen og en lille lap papir?
- Ville det være okay? - Ja, selvfølgelig.
Du store. Tak.
Gør det noget? Jeg blev bare lige inspireret.
Værsgo. Jeg tror, at jeg vil prøve at FaceTime mine døtre.
Jeg går ingen steder.
REDDET AF PSYKEDELISKE STOFFER AF LARS LEE
Jeg ved, at det er svært. Jeg har gjort nogle forfærdelige ting.
Og så var der én, der tilgav mig.
Og hun gav mig tilladelse til at tilgive mig selv.
Og det er det, jeg vil give jer.
Tilladelse til at tilgive jer selv og til at kende jeres eget værd.
-Namaste. - Velkommen til Tranquillum.
Hej, hvem vinder?
Hej.
- Har du brug for hjælp? - Nej, jeg klarer det.
- Taber du? - Jeg lader dem vinde.
- Må jeg? - Værsgo.
- Jeg henter et glas, så kommer jeg. - Det er fint.
ET FÆNGSLENDE MØDE
Tekster af: Helle Cathrine Østergaard