Okej, en latte. Varsågod.
Jag gillar verkligen dina naglar.
- Vill du ha en till? - Ja, det vore toppen.
- Lugna ner dig. - Säg inte åt mig vad jag ska känna!
- Var det läkarjävlarna som sa det? - Det behövde de inte!
Herregud, ska du slå sönder varenda jävla tallrik?!
Ska jag plocka upp dem och packa åt dig?
- Du behöver hjälp. - Jag fick hjälp men den hjälper inte!
Jag är inte mig själv när jag tar medicinen!
Jag mår bra! Du är ingen doktor!
Det kommer att bli bra, Wilbur...
Tänker du ta mitt barn också?
Vill du gå och leka?
- Vi skjuter dem från varsitt håll. - Jag tar mitt lasergevär.
Vi blir beskjutna!
Luke?
Luke! Spring inte iväg så där igen!
- Kom nu. - Vänta! Får Daniel följa med oss?
- Vem är Daniel? - Han är min vän, mamma.
Okej, visst. - Daniel, vill du äta middag hos oss?
Ja tack...
Du är det sista hoppet för kungens slott!
Nu ska jag hoppa fallskärm från en helikopter, medan du videofilmar det.
Man måste vika in den biten och sen vika den på mitten.
- Vad är det där? - En teservis av origami.
Har du gjort den?
Jag ville bjuda på te eftersom du har varit ledsen.
Åh, tack!
Tre, två, ett!
Säg "omelett". Klick!
Vi kommer att klara oss fint, vi två.
Jag har en jättecool idé.
Man måste trycka neråt medan man skruvar av det.
- Vad är de är? - De ger din mamma superkrafter.
Luke...
Luke!
Raring...
Vad har du gjort?!
Vad gjorde du med mig?!
Det var inte jag, det var Daniel!
Daniel? Raring, inget mer Daniel.
Okej?
Här, raring. Ta den här nyckeln -
- och lås in din låtsaskompis i mormors dockskåp.
- Jag vill inte. - Du måste.
Du gjorde nånting dumt. In med dig.
In med dig!
Javisst, jag kommer förbi i helgen.
- När kommer du? -Idag eller imorgon, jag vet inte.
Gör det om du vill, men inte för min skull. Jag har det bra.
- Du behöver inte. -Klart jag vill träffa dig.
Kom inte hem bara för att du ogillar skolan. Du behöver nog bara vänner.
Kolla in henne! Den digitala erans gudinna.
- Visst vill jag träffa dig, men... -Vill jag knulla eller avguda henne?
Ett lyckat foto handlar inte bara om teknisk utrustning.
Lins, fokus, ljussättning... Jag förväntar mig nåt extra.
Det viktigaste är relationen mellan fotograf och subjekt.
Mamma?
- Hej. - Min fina pojke...
Jag tog med smörgåsar.
Det är skinka och ost.
- Så bra. - Din favorit.
Tack.
- Vad jobbar du på, mamma? - Det är...
Ibland är det orden. Ibland känns det som att de talar till mig.
Det finns meddelanden i böckerna, och...
- ...och ett meddelande i... - Vad hände med spegeln?
Jag tyckte inte om vad jag såg.
In med dig!
Det är vanligt att folk ser saker som inte är verkliga.
Det kan orsakas av stress. Jag skulle inte oroa mig.
Om jag svimmar som en viktoriansk hertiginna -
- varje gång skolan stressar mig så lär det bli fyra långa år.
Det är därför du är här.
Min mamma litar inte riktigt på doktorer.
Hon skulle inte vilja att jag kom hit.
Hon mår inte bra.
Det har nog blivit värre sen jag flyttade hemifrån.
Jag oroar mig mycket för henne.
Jag är rädd att jag ska bli likadan. Det är ju i den här åldern man kan...
Det kan vara så. Vad mer oroar dig?
Sex och döden, antar jag.
De enda ämnen som bör intressera en vuxen.
- Enligt vem? - Lou Reed.
Men han sa även: "Livet är som att försöka lära en ponny sanskrit."
- Den var bra. - Har du sett nåt liknande tidigare?
Fan, alltså...
Egentligen aldrig.
- Inga hallucinationer? - Nej.
Tja...
Jag hade en låtsaskompis när jag var barn.
Han hette Daniel och han var min bäste vän.
Han var faktiskt min ende vän.
- Det är rätt patetiskt. - Alla har vi behov.
Jag måste ha haft rätt sjuka behov.
- Hände det nåt med den här vännen? - Nej då.
- Nåt smärtsamt? - Nej, nej, nej...
Bara sånt som ungar gör.
Då så...
Det är kanske en lite märklig tanke -
- men du borde kanske inte vara rädd för din fantasi.
Du borde kanske försöka få kontakt med den sidan av dig själv igen.
Vad fan!
- Jag såg dig inte. Gick det bra? - Jag förblöder praktiskt taget.
- Va? - Jag mår fint.
- Jag också. - Toppen. Ha en strålande dag.
Okej...
Man måste älska sig själv.
Va?
Tjena, Wilbur.
Hur är läget, kompis?
Kan du inte sova?
Mamma?
- Mamma! - Va?
Mamma?
Mamma, vad håller du på med?
- Jag mår bra. -Nej, vad är det som händer?
Släpp in mig. Håll dig borta från dörren. Jag kommer in.
- Herregud, vad har du gjort? - Jag klarar inte av det här ansiktet.
Jag kan inte titta på det här ansiktet!
Rör mig inte!
Rör mig inte.
Titta inte på mig så där. Som om du vore annorlunda.
Det kommer att ordna sig, Luke.
Jag kan inte låta dig leva så här. Jag kan inte låta dig bo kvar här.
Kan du inte "låta" mig? Ingen fara, jag tänker ändå ge mig av.
- Släpp! - Sluta!
- Håll kniven mot din hals. - Släpp!
- Sätt kniven mot din egen hals. - Släpp mig, Luke!
- Nej, låt bli! - Släpp, eller döda mig!
- Sluta! - Släpp!
Min fina pojke...
Vi kan ordna hjälp åt dig, mamma. Det är ingen fara.
Hon kommer att ta sig igenom det här.
Det kommer du också.
Jag visste inte att du skulle vara där. Efter så lång tid...
Du behövde min hjälp.
Du...
Hej.
- Min klinga är vass, ers majestät. - Er klinga är en kvast, Daniel.
"Symboliska logiska strategier". Varför pluggar du sån skit?
För att det kommer att hjälpa när jag söker juristutbildningen.
Var inte din pappa advokat?
Senast jag träffade dig så var du en liten kille full av fantasi.
- Vad hände? - Du vet jävligt väl vad som hände.
- Förlåt att det tog sån tid. - Jag hade inte ens märkt det.
- Vem är det här? - Är du alltid så här väck?
Låt inte en snygg tjej lämna lägenheten, Luke.
Låt mig ge dig hittelön.
Dygden är ju sin egen lön.
Ge mig ett ögonblick. Jag har några...
Här...
Varsågod.
- Det är lugnt. - Insistera.
Jag insisterar. Du åkte ju ända från...
Jag köper lite ny färg och tänker på dig.
- Är du målare? - Du är också konstnär, Luke.
Jag fotar lite ibland.
Jodå, så att...
- Mamma råkade ut för en olycka. - Med en motorsåg?
- Det där var elakt. Mår hon bra? - Jag vet inte. Hon är på sjukhuset.
Bra, var sårbar.
Hon klarar sig.
Jag har städat lite för att få tänka på annat.
Jag ska på vernissage ikväll i Greenpoint.
En massa olika konstnärer och fotografer.
Tack.
Så du är fotograf nu också?
Okej... Just det.
Får jag följa med?
Det här är nog ingen bra idé. Jag blir oftast överväldigad av sånt här.
Det beror på att jag inte har varit med.
- Sluta, du beter dig som en dåre. - Vill du ha en flaska i fejset?
Jag visste att du skulle göra så här.
- Kan du desarmera det här? - Va? Nej.
Lita på mig, du fixar det.
Kallar du mig galen när jag står med en flaska i näven?!
- Hej. - Vad är det?!
Förlåt. Jag insåg just att stället är fullt av värdelösa posörer.
Visst, Cassie...
- Har du en tuff kväll? - Ja, förlåt. Fan också!
Det här stället suger.
Kommer du?
Javisst...
Alla riktiga konstnärer är antingen döda eller panka.
Man kan inte ens skapa konst och bo i stan längre.
Det känns som att jag söker godkännande -
- från rikemansungar och rövhål.
Känner du nånsin att du inte har nån aning om vem du verkligen är?
Titta bara på mig...
Ibland minns jag inte ens varför jag började med den här skiten.
Det känns som om jag föddes för sent.
Har du gjort den här också?
Den var ett experiment som inte fungerade.
- Det är den bästa grejen här. - Den är ju jättebra.
Jag gillar den jättemycket.
Om den är så intressant, vem tror du då att snubben är?
- Hennes far. - Jag vet inte.
Min pappa.
Den är i vilket fall bra. Den är melankolisk.
På ett väldigt bra sätt.
Det var snällt sagt.
Jag har en idé. Eftersom den där är så bra -
- borde jag väl slänga resten av dem?
Nej, förstör inte... Åh fan!
- Ta fram kameran. - Vet du vad?
Det börjar se ut som en förbättring.
Vill du prova?
Mer, mer, mer!
Jag har aldrig skapat nånting. Jag är ingen konstnär.
Hon är den coolaste jag nånsin mött.
Du lever i ett mentalt fängelse, Luke.
- Du måste bryta dig ut och leva. - Jag gillar dig.
William Blake sa att hans poesi dikterades av en ärkeängel.
Men egentligen var han bara begåvad, precis som du.
Är du här för att ge mig dystra små peppningar?
Jag är här för att du är här. Jag är en del av dig.
- Okej, så jag är helt jävla galen. - Nej då.
Inte galen. Vaken!
Hallå, Richard!
Hörru, Richard!
Richard!
- Han skulle behöva bli uppskrämd. - Minst sagt.
Vad i helvete?!
Herregud! Det där är fan inte okej!
Vad fan är det med dig?
- Det där är fan inte okej! - "Vad i helvete?!"
Jag slår vad om att du kan få numret av vilken tjej som helst här.
Okej...
Hon är smart och romantisk.
Tänk filmen "Pandoras ask".
Hej. Det här låter kanske konstigt, men du är jättelik Louise Brooks.
- Va? - Louise Brooks.
Hon var en stumfilmsstjärna. Hon var med i "Pandoras ask".
Den tyska klassikern om en kvinna vars råa sexualitet -
- förgör både henne själv och alla som älskar henne?
- Ja, den. - Jaså?
Du pluggar alltså film?
Jag tittar på filmer. Jag studerar psykologi.
Okej, berätta vad jag tänker på.
- Att jag ser ut som Louise Brooks. - Mitt i prick.
Du måste vara bäst i klassen. Är det okej om jag...?
Vänta, det här blir bättre.
Ge mig den.
- Mitt nummer. Messa mig bilden. - Okej.
- Jag heter Luke. - Sophie.
- Sophie.
Drick, drick, drick!
Inte bra. Jag gillar inte att dricka så mycket i taget.
Skit samma, nu kör vi.
Två shots till dig, sen två till mig.
Jag kan ju inte ta i dem. Fyra shots till dig.
Skål för Sophie!
- College! - Hallå, Sophie.
Åh, fy fan...
- Jag sabbade det. - Nej då.
Nej, nej, nej...
Du skötte dig utmärkt.
Luke?
"Släpp den eller döda mig, mamma."
Hur känns vattnet?
Jag vet inte.
- Du gör rätt bra grejer. - Jo.
Jag försöker bara knyta an till folk.
Empati, antar jag.
Säger du det, så.
- Vad håller vi på med? - Olaga intrång.
De här jävlarna borde verkligen byta lås.
Jag jobbade här i tre veckor för ett år sen.
"Till vildingarnas land." Jag har alltid velat vara en vilding.
- Gillar du den boken? - "Den kvällen när Max..."
"Den kvällen när Max hade tagit på sig sin vargdräkt levde han bus"-
- "så att hans mamma till slut ropade 'VILDING' till honom."
Jag har alltid velat göra det här eftersom man absolut inte får hoppa.
Jag tänker hoppa på alla.
"Sätt att se på konst".
Den golvade mig när jag bestämde mig för att bli konstnär.
Mig också. Det är en av mina favoritböcker.
"Att vara naken är att vara sig själv."
"Att vara avklädd är att ses naken av andra"-
- "men ändå inte ses som sig själv."
Okej, superhjärnan...
Visst, Bibeln blir enkelt. Jag kan den utantill.
Andra mosebok, kapitel 20. "Gud talade dessa ord och sade"...
"Jag är herren, din Gud, som fört dig ur Egyptens land, ur träldomshuset."
"There once was a man from Nantucket..."
"Du skall icke tillbedja sådana, ej heller tjäna dem; ty jag är din Gud."
"Du skall inga andra gudar hava jämte mig!"
Amen.
- Lysande. - Ja, det är ingen välkänd vers.
Ska vi ta lite frisk luft?
- Du är så rolig. - Varför det?
Du tycks alltid ha nåt internt skämt i huvet, bara för dig själv.
Jo, förresten... Jag har jobbat på en grej som jag gärna vill visa dig.
Jag tar mycket foton.
Det där gillar jag.
Jäklar...
De här är sexiga.
Du är min inspirationskälla för hela projektet.
- Jaså? - Du förtjänar att bli odödliggjord.
"Vi"! Vi förtjänar att bli odödliggjorda.
Jaså, tycker du att jag förtjänar att bli odödliggjord?
Av med tröjan, tack.
Vad är det för grej bakom mig? Vad ska det föreställa?
Det är typ... din skugga.
Ditt dolda jag.
Jag såg nåt som var fullt av fara och mystik.
Okej...
Kan du se det rent visuellt, eller?
Det kanske är jag som är galningen av oss.
Tja...
...galenskap är inte alltid av ondo.
- Är det här okej? - Ja.
Är du okej?
Hjälp mig!
- I rättan tid. - Vad?
- Har du beställt pizza? - Nej.
Jag tog med en vän.
- Hej. - Hejsan.
- Välkomna, mina damer. - Mörda honom, så tar vi tjejerna.
Makayla, detta är den begåvade Luke Nightingale.
- Han är helt pervers. - Kan vi göra nåt kul?
- Dricker jag mer avslagen öl dör jag. - Vi har messat.
De här är dina vänner nu. Det är sånt här vänner gör.
Jävligt häftigt.
Väldigt erotiskt.
- Rappa på, bitch. - Apokalyps-sex, eller hur?
Vi får snabba på innan vi utplånas -
- av kärnvapen, superflunsa eller nån tsunami.
- Jag är så jävla trött på muppen! - Ska vi hinna med så får vi ösa på.
Jag dör hellre av superflunsa än knullar med dig.
- Det gör inte Makayla. - Han påminner om de här snubbarna.
- Jag tyckte att det var kul. - Jag har en lysande idé.
Underhållstunnlarna. Det finns flera kilometer under campus.
Kolla här.
- Det här fick fem stjärnor på Yelp. - Tror du att vi kan få ett bord?
Jacuzzin ligger härborta.
Känns det nånsin som att du döljer ditt sanna jag?
Va? Vad menar du?
Som att du måste skapa en helt ny identitet -
- för att dölja ditt sanna jag.
Jag antar det.
- Det känns som att jag har... - Kyss henne.
...en röst i huvet som jag inte alltid lyder.
Det känns som att det finns nåt intensivt i dig, som ett djur.
Jag gillar henne.
Vad menar du? Varför säger du så, "djur"?
Vad håller du på med?
Handlar det här om Cassie? Du är inte gift. Kyss henne bara.
- Är du där? - Ja. Förlåt.
- Förlåt mig... - Mår du bra?
Ja då, jag är bara en lättviktare. Ge mig en sekund.
Låt mig ta över om du inte tänker göra det här.
Det är inte otrohet om det är jag.
Wow! Nu kör vi.
- Le mot kameran. - Le själv.
Kom här.
Fan... Ge tillbaka...
Sluta...
Sluta!
Jag vill ha tillbaka min kropp!
Snälla, jag vill ha tillbaka den! Ge tillbaka min kropp!
Du ser bra ut på den bilden.
Jag vill ha tillbaka min kropp! Ge tillbaka min kropp!
- Är vi klara här? - Den här jävla snubben...
Det är jävligt varmt.
Lägg av. Dra åt helvete!
Din dumma jävel.
Luke, sluta!
Vad fan är det för fel på dig?!
De kommer att sparka ut mig från skolan på grund av dig.
Då har jag befriat dig, precis som jag lovade.
Okej, jag tänker räkna till tre.
Jag blundar och räknar till tre, och när jag är klar ska du vara borta.
- Allright? - Okej.
Ett.
Två.
Tre.
Jag fantiserade fram dig. Jag kan få dig att försvinna.
Då kan du lika gärna hugga av dig huvet.
Okej, in med dig.
In med dig.
In med dig!
Du kan inte stoppa ner mig i lådan igen. Du är för galen!
Du kan inte lägga locket på dina vanföreställningar.
Din jävla skithög...
Det här stället har inte förändrats mycket.
De gav mig till och med samma rum.
- Tror du att du kan komma hem snart? - Jag vet inte.
Den här gången är det inte upp till mig.
- När började det här för dig? - När jag började förlora förståndet?
Du vet vad jag menar.
I tjugoårsåldern.
Jag försökte bränna ner skolans radiostation -
- eftersom jag trodde att dj: arna hånade mig.
De skickade hem mig i en termin, som om det vore bättre för mig.
Hur kändes det?
Som att bli inpluggad i ett eluttag.
Det var hemskt och underbart på samma gång.
Men plötsligt blev det bara hemskt.
Det beror på att du inte gjorde på rätt sätt.
Du behöver inte dölja nåt. Du kan prata med mig.
Visste du att det här skulle hända mig också?
- Nej, nej... - Varför sa du inget?
Jag visste ju inte.
Jag har alltid hoppats att det som hände då...
Att du gjorde det för att du var arg för att din pappa lämnade oss.
- Vad är det som händer just nu? - Luke, det är dags att ta farväl.
- Nåt är fel. Jag vill hjälpa dig. - Luke!
- Min son behöver hjälp. - Nej då, jag mår bra.
- Va? Nej! - Luke du behöver hjälp! - Vi borde ha dödat dig när vi kunde.
Nånting är fel! Du är i fara! Nåt är fel! - Släpp mig!
Luke!
Jag kan inte fortsätta så här. Jag vet inte vad jag kan hitta på.
- Sophie! - Jag är rädd för vad jag kan göra.
Kom inte närmare. Du borde inte ens vara här!
- Vad tjafsar ni om? - Jag ville be om ursäkt.
Vill du se vad jag egentligen vill göra med henne?
Du är ju helt jävla galen.
Helvete!
- Vänta, Sophie. Det var inte jag... - Rör mig inte, sa jag!
Jag tänker varna alla för dig, ditt jävla monster!
- "Doktorn, jag är så förvirrad!" - Håll käften!
- Det låter inte likt dig. - Nej, för det är inte jag!
Det är... Eller det kanske är jag.
Du är inget barn, Luke. Du måste ta ansvar för vad du har gjort.
Daniel är bara en aspekt av ditt sinne.
Det är för fan inte jag. När jag somnar-
- så tror jag att han tar över min kropp.
Han får mig att göra sånt jag inte vill göra.
- Det här måste upphöra. - Prata med mig, Luke.
Du gjorde nån illa. Vad har du gjort?
Jag försökte döda min mamma.
När jag var barn.
På grund av Daniel?
- Gud, jag är precis som hon... - Nej, det är du inte.
Du är nåt mycket mer intressant.
Kan du hjälpa mig? Jag vill bara att han försvinner.
Vad i helvete?
- Medicin kan hjälpa. -Gjorde du det här?
Det beror på hjärnkemin, inte på bristande karaktär.
- Lämna mig ifred! - Vad glor ni på?
Jag vill bara att han försvinner.
Gör det inte, Luke.
Det kommer att lamslå din hjärna.
Då kan du säga ajöss till fotograferandet och kvinnorna.
Gör det inte.
För helvete!
Du skulle ha sett din min.
In med dig!
PISTOLMAN DÖDAD AV POLIS
Vilket spektakel det var, inte sant?
Allt det där blodet...
- Vem är det? -Är ni Percy Thigpen, Johns far?
- Hur fick du den här adressen? - Snälla, jag behöver er hjälp.
- Det är för fan mitt i natten! - Snälla...
Hur i helvete ska jag kunna hjälpa dig?
Jag är ledsen att besvära er. Jag var där när er son... Ni vet.
- Såg du det? - Ja.
Efter att polisen hade kommit. Men jag såg det.
Det måste ha varit svårt att gå vidare efter nåt sånt.
Ja, jag...
Jag tror att John och jag kan vara likadana.
Hur då, likadana?
Hur kom ni på att det var nåt fel på honom? När fick ni reda på det?
Vi försökte hjälpa honom. Medicinera honom.
Han blev bättre ett tag, men det varade aldrig.
Att teckna lugnade honom. Det var det enda som gjorde honom lycklig.
Att teckna? Har ni kvar några teckningar? Får jag se dem?
Det sitter en på kylen.
Hade John nånsin nån vän som bara han kunde se?
Menar du en låtsaskompis? Säkert när han var barn.
Hur var det när han blev äldre? Hörde han nånsin röster eller nåt?
Slå dig ner. Jag hämtar ett glas vatten.
Ni måste berätta allt. Jag måste förhindra att det händer mig.
Sätt dig bara ner, är du snäll.
- Jag kan visa fler teckningar. - Gärna.
Här är de.
Kan du berätta vad du heter?
Luke.
Luke, vad är du rädd för att du ska göra?
Han har snuten i telefon, vet du.
Visa händerna.
- Den andra. - Det är ingen fara.
Vi kan ordna den hjälp du behöver.
Vad du än behöver. Vänta lite!
Det här är Daniel, och han stannade hos John tills han dog!
- Vi kan hjälpa dig. - Nu är han hos mig!
Hej! Jag har saknat dig.
- Mår du bra? - Jag måste sätta mig.
Det var honom du såg. När du målade av mig.
- Va? Det är ju bara en teckning. - Nej, det är en teckning av...
För tolv år sen dödade grabben som ritade den här ett gäng människor.
Samma sak som hände honom håller på att hända mig.
Jag är rädd att göra samma sak.
- Fattar du vad jag säger? - Nej.
Tror du att du ska döda nån på grund av en teckning?
När du målade av mig såg du en skugga. Hur såg han ut?
Det fanns ingen "han". Skuggan var en metafor för det jag såg inom dig.
- Nej, han heter Daniel. - Va? Sluta nu.
Sluta med de här läskigheterna. Prata med mig.
Gissa vad jag ska göra med henne?
- Luke! - Du såg honom för fan!
- Titta! Det är han! - Luke, sluta...
- Nej! - Han står ju där!
Jag såg bara ditt mörker, och det är okej. Vi har alla inom oss...
Inte så här, Cassie! Han står ju där! Du målade ju av honom!
Gå! Nej!
Han kommer att döda dig! Han kommer fan att döda dig, Cassie!
Jag vet inte vad han tänker göra. Jag kan inte sova...
Då tar han över.
Snälla, jag behöver din hjälp.
Snälla...
- Jag kommer till din mors lägenhet. -Det här får du ångra, Luke!
De där pillren funkar inte.
Jag undviker att förlita mig helt på västerländsk medicin.
Det finns andra metoder.
Sinnet avspeglar sin omgivning.
Det här var din värld när allt började.
Jag vill veta vad Daniel har att säga.
Tror du att han finns på riktigt?
Han är en verklig del av ditt sinne, men han måste inte förbli det.
Jag ska försätta oss båda i hypnos.
Den tibetanska skålen sägs bringa klarhet i sinnet.
Dolken är stark nog att tränga igenom illusioner och förgöra våra demoner -
- eller som vi säger idag, våra trauman.
Tror du att det kommer att fungera?
Vi måste ta oss an vanföreställningen på dess egna villkor.
- Är Daniel här nu? - Självklart, han är alltid här.
- Vad säger han? - "Dra åt helvete." Han säger...
Han säger några riktigt otrevliga saker.
Lägg dig ner.
Blunda, och gå in i detta ljud.
Rädsla och ensamhet...
...är några av de starkaste känslor som människor kan uppleva.
Dessa känslor kan växa inom oss -
- tills de styr alla våra tankar.
Sinnet kommer att göra allt för att undvika att konfrontera -
- hur ensamt det står i vårt universum.
Luke, hör du mig?
- På avstånd. - Följ ljudet av min röst.
Daniel, hör du mig?
Daniel, prata med mig.
Daniel?
Daniel, prata med mig.
Om vad?
Det är som du sa.
Han är svag och han är ensam.
Och han är ingenting utan mig.
Vad är du?
Bara en resenär...
...som söker efter ett hem.
Det här kommer att bli väldigt smärtsamt. För dig...
Herregud...
Helvete! Herregud!
Helvete!
Herregud!
Håll dig borta!
Vet du...
Ju mer man säger åt nån att inte göra nåt...
...desto troligare är det att de ändå gör det.
Det är ingen fara. Jag mår mycket bättre nu.
Jag är avgrunden...
In med dig. In med dig. In med dig.
In med dig!
In med dig.
Skåda...
Ert slott, ers majestät.
Nej!
Vänta!
Jag måste försäkra mig om att du är helt lugn innan jag släpper in dig.
Jag hade inte kontroll förut, men jag mår mycket bättre nu.
- Toppen. - Du vet hur det är.
När man blir så arg kan man inte kontrollera det.
Jag gillar verkligen det här.
Folk brukar oftast inte se mig. Inte så där...
Luke...
Luke.
Jag vet att du känner dig ensam och inte blir av med dina skuggor...
Jag tror inte att vi bör göra oss av med skuggorna.
Jag tror att vi bör låta skuggorna styra oss.
Du...
Vi borde resa bort tillsammans, tycker du inte?
Javisst. Vad hade du tänkt dig?
Inte vet jag. Vi skulle kunna råna en bank -
- flyga jorden runt och starta en revolution nånstans.
Minns du när du målade av mig?
Du ville röra vid mörkret, eller hur?
Du fattar inte. Jag såg den sanne Luke.
Jag ville att skuggan skulle dra åt helvete.
Som du vill.
Jag har varit vänlig mot dig.
Jag har visat dig... känslighet.
Åt helvete med den här charaden. Jag är så trött på det här fejset.
Herregud...
- Luke? -Cassie...
Jag har burit många olika ansikten.
Cassie?
Nej!
Okej...
Ja!
Nej!
Är du John Thigpen?
Du är John Thigpen, eller hur?
Hur tar jag mig härifrån?
Kom hit!
Var är Luke?!
Jag vet att du är därinne!
- Vad finns där uppe? - Avgrunden...
Vad gjorde de med oss?
Luke!
Jag vet att du är därinne!
Luke!
Du är en jävla parasit!
I århundraden har jag hjälpt människor.
Jag har löst deras problem! Jag har gett dem visioner!
Ingen har förtjänat något av det. Du är parasiten, Luke.
Om jag dör, så dör även du.
Du är inte stark nog.
Luke...
Luke.
Luke!
Översättning: Anders Enerlöv