‎UN SERIAL NETFLIX
‎CU ZECE ANI ÎN URMĂ
‎Ușurel!
‎Nu te grăbi.
‎E al naibii de mare!
‎Dar nu se poate pune cu un glonț.
‎O împușcătură drept în inimă e suficientă
‎pentru a răpune și cea mai mare fiară.
‎E imposibil!
‎- Lasă, vei avea multe alte prilejuri. ‎- Am dat greș de fiecare dată.
‎Parcă aud ce-ar comenta Benedict.
‎- Și Colin. ‎- De-asta nu trebuie să te dai bătut.
‎Vor fi insuportabili!
‎Trebuie să-mi arăți cum s-o fac!
‎Hai să mergem.
‎Încrederea e de căpătâi. ‎Te hotărâseși că nu poți răpune cerbul
‎înainte să atingi trăgaciul. Vei învăța.
‎În timp, înveți.
‎Când o spui tu, pare ușor.
‎Nimic nu te scoate din fire, nu?
‎Cred că mama ta ar avea ‎multe de spus despre asta.
‎Știi că nu poți arăta cuiva ce ai mai bun
‎fără să-l lași să vadă ce ai mai rău.
‎Apropo, o să-i placă la nebunie.
‎Sunt frumoase, nu?
‎Daphne va fi invidioasă ‎dacă nu-i aducem și ei.
‎Afurisita asta de…
‎Tată?
‎M-a înțepat.
‎Orice ar…
‎Tată?
‎Ce e?
‎Tată!
‎Ce? Ce este?
‎- Nu pot să… ‎- Ajutor!
‎Să vină cineva, vă rog! Ajutor!
‎Tată!
‎- Ajutor! ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu!
‎Cred că l-a înțepat o albină.
‎O albină? Edmund!
‎- Edmund, respiră! ‎- Nu pot…
‎Nu.
‎Nu, nu…
‎Nu, te rog! Nu mă părăsi.
‎Nu, Ed! Edmund!
‎Nu mă părăsi!
‎Nu!
‎Dumnezeule!
‎Ceilalți copii.
‎Nu-i lăsa să-l vadă așa.
‎Anthony!
‎Du-te!
‎Niciun obstacol nu e prea mare ‎pentru o tânără
‎dornică să fie cerută în căsătorie,
‎cu atât mai puțin o călătorie istovitoare.
‎Lordul Anthony Bridgerton pare ‎să se apropie tot mai mult
‎de alegerea unei vicontese
‎și în acest scop a invitat diamantul ‎să-l viziteze
‎câteva zile la casa lui strămoșească, ‎Aubrey Hall.
‎Să port la cină rochia de mătase roz?
‎- Crezi că vicontelui îi va plăcea? ‎- Firește.
‎Dră Edwina, nu-ți face griji ‎în privința simpatiei vicontelui.
‎E un semn excelent ‎că ne-a invitat să petrecem câteva zile
‎cu familia înainte ca restul protipendadei ‎să vină la adevărata petrecere.
‎Poate până atunci îți vei anunța logodna.
‎Știu că mă va studia,
‎să vadă dacă am stofă de vicontesă.
‎N-ar trebui să fie singurul.
‎Și tu trebuie să cumpănești bine ‎dacă vicontele e tot ce vrei de la un soț.
‎Într-adevăr.
‎Săptămâna aceasta, ‎toți trebuie să avem mintea deschisă.
‎Voi fi întruchiparea bunăvoinței.
‎Prea bine. Rochia de mătase roz la cină.
‎Aerul de la țară limpezește mintea ‎și revigorează trupul.
‎Poate fi oare cea din urmă pală de vânt ‎care-l împinge pe viconte
‎peste prăpastia unei cereri în căsătorie?
‎Firește, sufletele lipsite de noroc ‎care au rămas în oraș
‎vor trebui să găsească noi distracții
‎în absența nestematei lor.
‎Doamne, Penelope!
‎Dacă te mai foiești, fac indigestie.
‎Iertare, mamă.
‎Avem multe de făcut ‎până să-i vizităm pe Bridgertoni.
‎- După micul dejun, mergem la croitoreasă. ‎- Chiar azi?
‎Veți vizita pe cineva ‎în dimineața aceasta?
‎Pe cineva anume?
‎- Cred că voi merge la clubul White. ‎- Excelentă idee!
‎Negreșit, gentilomii de acolo ‎sunt o companie aleasă.
‎O zi bună!
‎Ar trebui să mă bucur
‎că încă nu și-a ales o mireasă.
‎E doar o chestiune de timp
‎până când o copilă frumușică ‎o să ne arunce în stradă.
‎Poate va fi dra Uxbridge.
‎E o adevărată porumbiță.
‎Varley, nu mă ajuți deloc!
‎Trebuie să găsim pe cineva…
‎maleabil.
‎O fată care nu știe de niciunele
‎și, mai ales, ce înseamnă ‎să fii stăpâna unei case.
‎Asta ar fi în interesul nostru.
‎Întrebarea e…
‎unde o găsim?
‎Vreau să mă mut în odaia Philippei.
‎E nedrept că a avut odaia cea mare.
‎Ce este?
‎Tocmai spuneam ce partidă grozavă ‎ar fi Lord Featherington.
‎- Pentru cine? ‎- Pentru tine.
‎E vărul nostru.
‎Penelope!
‎Chiar e vărul nostru.
‎Și de când e asta o piedică?
‎Să te măriți cu un văr nu e ceva ciudat,
‎ci ceva regesc. Familia regală, de pildă.
‎În plus, e vărul tău de-al patrulea.
‎Prudence, nu vrei ‎să fii stăpâna acestei case?
‎Să găzduiești dineuri și baluri ‎spre invidia tuturor prietenelor tale?
‎- Aș avea această cădere? ‎- Dacă vrei.
‎Îl vei fermeca
‎cu ceva ajutor.
‎Vei avea nevoie de o rochie nouă sau două,
‎ca să pari mai ispititoare.
‎Ispititoare pentru ce?
‎Nu-ți bate capul cu asta. ‎Să mergem la croitoreasă!
‎Soră!
‎Cât mă bucur că ai putut veni!
‎De parcă i-aș permite dragului Augie
‎să nu-și vadă mama ‎câștigând această tradiție de familie.
‎- Al doilea an la rând. ‎- O ducesă ar fi mai modestă.
‎Sunt încă o Bridgerton.
‎- Vino să vezi copilul, Eloise. ‎- De ce? S-a schimbat între timp?
‎A crescut cel puțin două degete.
‎Ia uite cine e aici!
‎Puiul meu!
‎- Așa. ‎- Da.
‎- Poftim. ‎- Nu…
‎Așa, fetițo.
‎Nu te supăra pe mătușa Eloise.
‎E prea ocupată să citească ‎ca să observe orice altceva, ca de obicei.
‎Nu e ora somnului?
‎Unchiul Colin te poate adormi ‎cu multele povești din călătoriile lui.
‎Da. Deja îmi lipsește pacea ‎și singurătatea insulelor grecești.
‎Te bucuri de scurtul răgaz
‎din fața haitelor feroce ‎de tinere dornice de măritiș?
‎Dimpotrivă.
‎Am invitat o asemenea tânără ‎și familia ei să ni se alăture azi.
‎- A invitat o tânără la Aubrey Hall? ‎- Da, și e încântătoare.
‎Pe cinstea mea!
‎Abia aștept ‎să cunosc femeia care ți-a furat inima.
‎Spune-mi, cum este?
‎Dra Edwina e întruchiparea grației, ‎frumuseții și farmecului.
‎Din păcate,
‎are o soră agasantă ‎care și-a asumat rolul de cerber.
‎Trebuie să mă ajutați ‎să le cuceresc pe amândouă,
‎dacă e să mă însor.
‎Și acum ne ceri ajutorul. ‎Înseamnă că ești îndrăgostit lulea.
‎Sau sora chiar e un obstacol formidabil.
‎Nu te teme, Anthony.
‎Cum sezonul trecut m-ai ajutat din plin, ‎cinstit ar fi să mă revanșez.
‎Promiți sau mă ameninți?
‎Să știți
‎că singurul motiv pentru a îndura
‎o asemenea călătorie
‎a fost să văd băiețelul finului meu.
‎Bun găsit!
‎Mă bucur nespus să vă văd, Lady Danbury.
‎Înălțimea Ta!
‎Lady Mary!
‎- Bun venit! ‎- Mulțumim de invitație.
‎- Ți-o amintești pe fiica mea, Edwina. ‎- Firește.
‎- Și cealaltă fiică a ta. ‎- Kate, fiica mea cea mare.
‎Zâmbiți.
‎- Planul meu de a vă cuceri funcționează. ‎- Zâmbeam la priveliștea
‎pe care mi-ați obstrucționat-o.
‎- V-ați adus câinele. ‎- Da.
‎Newton se pricepe bine la oameni.
‎Vedeți?
‎Luați aminte, dră Sharma.
‎Până la finalul vizitei, ‎părerea dv. despre mine va fi mai bună.
‎Și a lui.
‎Sunteți prea optimist.
‎De vreme ce se știe ‎că vreți să mă influențați,
‎asta ar fi într-adevăr o reușită.
‎Și tu trebuie să fii dra Edwina.
‎Nu.
‎E sora ei.
‎Domnișoara Kate Sharma.
‎Scuză-mă, dră Sharma.
‎Sunt flatată, Înălțimea Ta.
‎Dați-mi voie ‎să v-o prezint pe sora mea, dra Edwina.
‎Ce onoare, Înălțimea Ta!
‎Dnă Edwina, am plăcerea ‎să vă prezint Aubrey Hall.
‎E o casă splendidă.
‎Mulțumim pentru invitație.
‎Abia aștept să petrec timp cu dv.
‎și familia dv.
‎Călătoria v-a obosit, fără îndoială. ‎Doamnă Wilson!
‎Te rog, condu musafirele în odăile lor, ‎ca să se întremeze.
‎- Și să se pregătească de luptă. ‎- Într-adevăr.
‎Ce vrei să spui?
‎Nu o lua în seamă pe Eloise.
‎- La țară, e mereu plină de vervă. ‎- Avem ceva în comun.
‎Mamă?
‎Am nevoie de un anumit obiect.
‎- Să înțeleg că te-ai hotărât? ‎- Mi-am declarat limpede intențiile.
‎Totuși, nu te grăbi ‎într-o chestiune așa de importantă.
‎Nici nu și-au desfăcut bagajele.
‎Ai prilejul să vă cunoașteți mai bine.
‎Nu e nevoie.
‎Dra Edwina va fi vicontesa perfectă.
‎Casa asta are multe amintiri.
‎Și bune, și rele.
‎Sper doar că acționezi cu mintea limpede.
‎De ani de zile vrei să mă însor.
‎- Și acum vrei să aștept? ‎- Nu am spus asta.
‎Vreau doar să fii sigur.
‎Stăpâne?
‎Stăpâne, putem începe rânduielile?
‎Trebuie chemat preotul
‎și, firește, trebuie construit sicriul.
‎Spuneți-mi dacă trupul vicontelui
‎ar trebuit mutat din odaia lui. ‎Ar mai fi scrisorile.
‎- Ce? ‎- Pentru a-i anunța moartea.
‎Nu doar rudelor, ci și satului.
‎Ar trebui să chemăm doctorul. ‎E încă isterică.
‎Trebuie să vă mai întreb ceva.
‎Aveți cumva ‎cheile de la biroul tatălui dv.?
‎Sănătatea doamnei e în primejdie.
‎Pot muta lucrurile mamei dv.,
‎dar trebuie să știu în ce odaie.
‎- De ce să se mute mama de acolo? ‎- Fiindcă acele odăi vă aparțin, stăpâne.
‎Dv. sunteți vicontele acum.
‎Așa, Colin se va învăța minte ‎să nu mai pună porți în spatele țarcului.
‎- ‎Care sunt regulile? ‎- ‎La‎ pall-mall, ‎nu regulile primează,
‎ci țelul.
‎A trece mingea ta prin fiecare poartă.
‎Primul care trece mingea ‎prin ultima poartă câștigă. Simplu, nu?
‎Deși, dacă vrei să fii șiret,
‎când e rândul tău, ‎poți lovi mingea adversă
‎cât mai departe de următoarea poartă.
‎De ce să pierzi o tură, ‎când poți lovi propria minge?
‎Ca să-ți înfurii adversarul?
‎Da. Un jucător slab se joacă cu mingea, ‎unul înțelept, cu mintea adversarului.
‎Cred că o să-mi placă acest joc.
‎Bun! Trebuie să știți ‎că Benedict țintește bine,
‎dar evită conflictul.
‎Colin e viclean.
‎Va lovi când te aștepți mai puțin,
‎așa că fiți vigilente.
‎Eloise vrea doar ‎să-i învingă pe frații ei mai mari.
‎Va fi atât de absorbită de ei, ‎încât uită de tine.
‎Firește, eu nu-mi voi dezvălui secretele.
‎- Eloise! ‎- Și mai e și Anthony.
‎Permiteți-mi să ghicesc. ‎E un adversar nemilos.
‎O descriere cât se poate de potrivită.
‎Asta nu înseamnă că joacă murdar.
‎De obicei e cel mai manierat sportiv. ‎Mai puțin pe acest teren.
‎Sunt sigură că e un jucător excelent.
‎Vom petrece o după-amiază foarte plăcută.
‎CROITORIE
‎Fă decolteul mai adânc. ‎Trebuie să-i accentuăm calitățile.
‎Mai jos!
‎Doamnă, protestez.
‎Nu de asta te plătesc,
‎ci să croiești rochii ‎după cum cred de cuviință.
‎De fapt, poate acest material e de vină.
‎Am auzit că o nouă croitoreasă ‎tocmai a sosit de la Viena.
‎Poate ea va reuși să-ți pună în valoare ‎înzestrările, Prudence.
‎Să mergem!
‎Mi-a plăcut mult modelul tău.
‎Merci beaucoup,‎ dră Penelope.
‎Sunt mereu tare neîndemânatică
‎cu rochiile mele.
‎Deunăzi mi-am rupt corsetul ‎și am împrumutat o rochie de la slujnică.
‎- Cred că m-ai văzut. ‎- Nu-mi amintesc.
‎Mergi des pe acolo?
‎E cam departe de cartierele mondene, nu?
‎V-aș putea întreba același lucru.
‎Dar n-am s-o fac.
‎Treburile unei doamne n-o privesc ‎decât pe ea însăși.
‎Nu sunteți de acord?
‎Ba da.
‎Fără îndoială.
‎Au sosit mătăsurile!
‎Le poți lăsa în spate.
‎Sper doar să am prilejul să le folosesc.
‎Să dăm cu banul.
‎- Parcă trebuia să aleagă cea mai mică! ‎- Alegem în ordine alfabetică.
‎- Obiceiul casei. ‎- E doar un joc, nu?
‎Oameni buni, vă rog!
‎Corect este
‎să lăsăm musafirele să aleagă ciocanele ‎și să lovească primele.
‎Alegeți, vă rog, dră Edwina.
‎Excelentă alegere.
‎- Ciocanul morții. ‎- Ai văzut, frate?
‎E al dv.?
‎Nici vorbă. Luați-l.
‎- Voiai să mă bați când l-am atins. ‎- Exagerezi.
‎Sunteți superstițios? Unii bărbați sunt ‎pierduți fără uneltele familiare.
‎Ca un copil fără pătură.
‎Pot juca perfect cu orice ciocan.
‎Mult noroc.
‎Dezbatem toată ziua sau jucăm?
‎- Nu! ‎- Ăsta e al meu.
‎Pe câmpul de luptă!
‎Haide!
‎Da!
‎Ți-ai ieșit din formă?
‎Bine.
‎Dați-mi voie.
‎- Da! ‎- Așa!
‎Bine jucat!
‎Ce lovitură!
‎Eloise, nu mai trișa.
‎Haide, frate.
‎Vrei să lovești odată?
‎Ce păcat!
‎Exigențele zilei ‎îți afectează jocul, frate?
‎Nici gând.
‎Dră Edwina, e rândul dv.
‎Ca să nu-mi las mingea în calea dv., ‎am lăsat acolo un spațiu liber.
‎Ce amabil din partea dv.!
‎- Chiar alături! ‎- Foarte bine, Edwina.
‎Foarte bine.
‎Haide, Benedict.
‎E limpede că ești distras.
‎Altfel, nu mi-ai fi dat ‎o minge atât de ușoară.
‎Da!
‎Principala mea grijă e…
‎Recunosc că nu-mi stă mintea la joc.
‎Frații mei complică jocul în mod inutil.
‎Mi-am depus candidatura ca student
‎la Academia Regală de Arte.
‎- Da? Felicitări! ‎- Să nu sărbătorim încă.
‎Aștept răspunsul.
‎Acceptă doar candidați unul și unul.
‎- Totuși, e o perspectivă incitantă. ‎- Nu e marea ta aventură europeană.
‎Dar așa e,
‎sper să mă remarc și eu prin ceva.
‎Ai grijă, Eloise! Așa.
‎Lovește!
‎La țintă!
‎- Bravo! ‎- Pe legea mea!
‎Mă faci mândru!
‎Fiicele tale sunt de toată lauda.
‎Îți fac cinste.
‎- Sunt cea mai mare binecuvântare. ‎- Și cea mai mare provocare a noastră!
‎În acest sezon matrimonial, cel puțin.
‎Da, sezonul poate fi destul de dur.
‎A trecut ceva ‎de când n-ai mai fost în Anglia, nu?
‎De când am plecat cu răposatul meu soț.
‎Parcă ar fi trecut o viață.
‎Înțeleg.
‎Aubrey Hall îmi evocă și mie ‎multe amintiri.
‎Ei bine, jucătorii s-au urnit cam greu,
‎dar încă sper ‎că se va lăsa cu vărsare de sânge.
‎Lady Danbury glumește.
‎Or fi copiii mei ambițioși, ‎dar au încă trupurile întregi.
‎Ai grijă!
‎Maternitatea îi priește de minune ducesei.
‎Așa este.
‎Strădaniile noastre de pețitoare ‎de sezonul trecut au fost înțelepte,
‎Lady Bridgerton.
‎Da. Poate vom retrăi acest succes, ‎Lady Danbury.
‎Finalizarea loviturii nu vă e cursivă.
‎Dacă o să reușească ‎să-și păstreze direcția.
‎Da!
‎Așa se face, frate!
‎Ce lovitură grozavă!
‎- Bravo, Colin! ‎- Da!
‎Ce noroc!
‎Ai șansa să-l întreci.
‎N-ar fi foarte sportiv, nu?
‎Comportamentul nesportiv ‎e o cerință a acestui joc, nu?
‎Prinzi foarte repede, dră Sharma.
‎Ce spuneți, domnul meu? ‎Aveți chef să pierdeți?
‎Cheful meu va rămâne neschimbat, ‎indiferent de alegerea dv.
‎Oare? Ați suporta cu bravură ‎rușinea înfrângerii?
‎- Fii amabilă. ‎- Nu vă temeți, dră Edwina.
‎În comparație cu tacticile fraților mei,
‎dra Sharma se comportă cu multă grație.
‎Atunci, asta nu vă va supăra.
‎Bravo!
‎- O plac. ‎- Dră Edwina!
‎E rândul dv.
‎Văd că sunt înfrântă.
‎Poți să recuperezi mingea ‎dacă vrei să rămâi în joc.
‎Cred că mă voi retrage.
‎Eu…
‎Dacă doriți, vă pot însoți.
‎Nu vreau să vă stric distracția.
‎Voi savura ceva răcoritor ‎cu mamele noastre.
‎Am ratat-o.
‎E rândul tău, Colin!
‎Ce lovitură, frate!
‎Da!
‎Ce păcat!
‎Mergeți să le luați.
‎Dacă nu cumva vreți să renunțați.
‎Categoric nu.
‎După dv.
‎Dacă lovitura dv. va duce la victoria lor,
‎vor râde de mine pe veci.
‎Dv. sunteți un învingător generos, ‎fără îndoială.
‎La naiba!
‎Le putem lua cu mâna.
‎Nu va ști nimeni.
‎Aș ști eu.
‎Deci, aveți onoare. ‎Cel puțin în ceea ce privește sportul.
‎În plus, ați spune tuturor ‎dacă ați vedea că trișez.
‎Și viceversa.
‎Atunci, n-avem încotro.
‎E rândul dv.
‎Doar dacă nu vreți ‎să vă murdăriți cizmele.
‎Nu vă faceți griji pentru ele.
‎Ajutor!
‎Trageți.
‎Încerc. M-am împotmolit.
‎Vă ajut sau nu?
‎Nu e amuzant.
‎N-am spus că este.
‎Nu pot să…
‎Cred…
‎că v-am subestimat, dră Sharma.
‎Aceasta pare ‎să fie tema relației noastre, nu?
‎Fiindcă am trecut de mult de formalități…
‎spuneți-mi sincer.
‎Cum vă pot câștiga aprobarea?
‎Nu din răutate am rețineri.
‎Vreau să-mi îndrum sora ‎spre cea mai mare fericire posibilă.
‎Cred că-mi puteți înțelege poziția,
‎fiindcă și dv. aveți surori de ocrotit.
‎- E altceva. Ca tutore, am datoria… ‎- Am aceleași îndatoriri față de Edwina.
‎Atunci, să uităm dușmănia ‎și permiteți-mi să vă dovedesc
‎că-i pot oferi fericirea ‎și siguranța dorite de dv. Ați putea…
‎să-mi faceți favoarea?
‎Armistițiu sau nu,
‎nu mă voi preda niciodată ‎pe un teren de sport.
‎E rândul Domniei Tale.
‎E vreo problemă?
‎Am câștigat!
‎Va fi amuzantă la cină.
‎- Viconte, nu vreți să recuperați… ‎- Jocul s-a încheiat.
‎ÎN AMINTIREA IUBITULUI NOSTRU EDMOND, ‎AL OPTULEA VICONTE BRIDGERTON,
‎DECEDAT ÎN MAI 1803
‎FAMILIA SA IUBITOARE ÎI ÎNCHINĂ ‎ACEST MONUMENT
‎Nu e bine! Nu puteți face asta!
‎- Adu-l înapoi acum! ‎- ‎Lavanda e albastră
‎- Stăpâne! ‎- ‎Lavanda e verde
‎Veniți.
‎- Eu? ‎- E imperativ.
‎Voi fi regină
‎Totul e bine. ‎Vă rog, nu mai stați în picioare.
‎Nu e bine. Am născut de șapte ori.
‎Știu când e bine și asta nu e bine. ‎Nu poate face asta.
‎Nu voi permite asta. Oprește-l!
‎Copilul nu stă bine.
‎- Adică? ‎- Nu s-a întors în pântec.
‎Spuneți ce doriți să facem.
‎- Ce… ‎- Voi face tot ce pot.
‎Dar s-ar putea să fie nevoie să alegeți.
‎Pe cine ar prefera Domnia Ta?
‎- Poftim? ‎- Ce-i spui?
‎Ți-am spus să nu vorbești cu el.
‎Vorbește cu mine!
‎Domnia Sa trebuie să decidă.
‎Domnia Sa e un copil!
‎E copilul meu. S-a născut ‎chiar în această odaie, din acest trup.
‎Nu îl privește pe el.
‎Să vorbim în hol.
‎Nu, Anthony. Nu ieși din cameră!
‎Mamă, te rog, întinde-te și liniștește-te.
‎Aflu ce-mi cere și mă întorc imediat.
‎Îți cere să hotărăști ‎care dintre noi ar trebui să trăiască.
‎Eu sau copilul.
‎Omori copilul, salvezi mama.
‎Tai mama, salvezi copilul.
‎Nu e alegerea ta.
‎- E a mea. ‎- E alegerea vicontelui.
‎Edmund e vicontele!
‎Alegerea e a lui Edmund.
‎Nu poate fi decât a lui Edmund, ‎pentru că m-a iubit.
‎M-a iubit atât de mult. ‎Nici n-ar fi avut loc vreo discuție.
‎Fiindcă felul acela de iubire,
‎răspunsul, această alegere
‎e limpede.
‎N-ar trebui să explic asta nimănui!
‎Edmund ar trebui să fie aici!
‎Fă ce vrea doamna.
‎- Domnia Ta… ‎- Orice alege doamna.
‎Mă voi strădui să-i salvez pe amândoi.
‎Nu mă părăsi!
‎Flutură-l așa, ‎ca să-i atragi privirea către pieptul tău.
‎Așa.
‎Și râzi la glumele lui.
‎Orice bărbat ‎vrea să fie considerat spiritual.
‎Bună ziua!
‎Eu…
‎E o zi bună, într-adevăr.
‎Dar foarte caldă.
‎Nu-i așa, Prudence?
‎Da, e foarte caldă.
‎Neobișnuit de caldă.
‎Mamă, pot să mă întorc la croitoreasă?
‎- Îmi trebuie panglici noi. ‎- Nu acum.
‎Prudence întreba despre Americi.
‎- Nu-i așa, Prudence? ‎- Păi…
‎Da.
‎Vă plac călătoriile?
‎Nespus.
‎Adică mi-ar plăcea nespus.
‎Nu am fost mai departe de Sussex.
‎Mama spune că oriunde dincolo de Hampshire ‎e sălbăticie curată.
‎Draga mea Pru se ține de glume!
‎Americile sunt mai departe ‎decât Hampshire.
‎Am invitat familia Cowper la cină diseară.
‎Familia Cowper?
‎Invitația are legătură
‎cu colierul ‎pe care i l-ați dăruit drei Cowper?
‎Compania lor îmi face plăcere, atât.
‎Vă ocupați dv.? ‎Aș vrea să mâncăm vânat.
‎Nu a funcționat.
‎Vărul Jack nu s-a uitat la pieptul meu.
‎Nu-i mai spune așa!
‎Încetează și cu asta.
‎- Sper că jocul nu v-a ostenit prea tare. ‎- Deloc, Domnia Ta.
‎Frații și surorile mele pot fi obositori.
‎Mi se pare cu neputință
‎să obosesc în aerul curat de la țară.
‎E o atitudine minunată.
‎Și utilă, dacă vreți ‎să stați mai mult timp cu noi.
‎V-ar plăcea să vă creșteți copiii
‎aici, la țară, Domnia Ta?
‎Responsabilitățile mele mă vor face ‎să călătoresc adesea.
‎E foarte posibil să existe perioade
‎în care voi fi departe de copii și soție.
‎Abia aștept ‎să-mi susțin soțul în orice întreprinde.
‎Vă exprimați atât de agreabil, dră Edwina.
‎E un lucru înviorător și cu adevărat rar.
‎Deși vreau să-ți spun, Domnia Ta,
‎că știu să gândesc cu capul meu.
‎Am descoperit
‎că e ușor să rămâi cordial
‎când ai resurse interioare.
‎Eu sunt norocoasă
‎că am îndrăgit literatura, ‎dar și învățătura.
‎De aceea,
‎sunt mulțumită în împrejurări diferite,
‎împlinită chiar,
‎deoarece am interese ‎și îndeletniciri felurite.
‎Recunosc deschis
‎că anul acesta am citit
‎doar catastifele moșiei.
‎Și sunt îngrozitor de plictisitoare.
‎E perfect, atunci. ‎Sunteți prea ocupat să citiți,
‎iar eu simt nevoia să povestesc.
‎Ador să vorbesc despre cărți.
‎Vorbiți, atunci.
‎Ați citit Ghalib?
‎Niciodată.
‎Bun.
‎E un bărbat amuzant.
‎- Asta e bine, cred. ‎- Și inteligent.
‎Nu mă mir câtuși de puțin.
‎Și conversația n-a avut ‎pauze stânjenitoare.
‎Serios. Discuția n-a lâncezit deloc.
‎Despre…
‎Despre ce ați vorbit?
‎Despre familia lui, mai întâi.
‎A vorbit doar despre el? ‎Dacă a acaparat conversația…
‎Nu a fost așa.
‎Credeam că talentul meu la‎ pall-mall ‎l-a lăsat pe viconte
‎indiferent.
‎Dar m-a întrebat despre mine,
‎despre familia noastră.
‎Era interesat de tot ce aveam de spus, ‎până și de cărțile pe care nu le-am citit!
‎Atunci,
‎sper doar că intențiile lui au fost ‎cu adevărat sincere.
‎Chiar cred că toate acestea vor da rod.
‎Îmi va cere mâna, soră.
‎Presimt asta.
‎Deci, totul merge bine?
‎Foarte.
‎Dra Edwina a menționat jocul de ‎pall-mall? ‎Mi s-a părut că nu s-a distrat.
‎Cum să se distreze
‎când v-ați purtat ca niște gladiatori?
‎Acest joc nu poate fi jucat altfel.
‎M-a mirat cât de mult a jucat.
‎Nu contează.
‎Nu trebuie să câștige un joc prostesc ‎ca s-o îndrăgesc.
‎Cine ești și ce i-ai făcut fratelui meu?
‎- Daph! ‎- Chiar ți-a câștigat inima?
‎Ai cunoscut-o.
‎I-ai cunoscut familia. E încântătoare,
‎plăcută
‎și interesantă. Chiar înțeleaptă.
‎Care sunt obiecțiile tale?
‎Ei bine, presupun că nu am.
‎Dacă spui că dra Edwina e aleasa.
‎Dacă spui că ea e cea în a cărei prezență ‎nu poți gândi sau nici măcar respira.
‎Dacă spui că simți acel sentiment.
‎Sentiment?
‎Ce…
‎Când nu-ți poți lua ochii ‎de la persoana iubită
‎nici măcar o clipă.
‎Când simți
‎că trupul și sufletul tău
‎ar putea izbucni în flăcări
‎când sunteți aproape.
‎Când tot ce poți face în prezența ei
‎e să te lupți cu dorința de a te apleca ‎și de a-i atinge buzele cu ale tale.
‎Dacă așa simți când ești cu dra Edwina, ‎mă bucur cu adevărat pentru tine.
‎Nici eu n-o puteam spune mai bine.
‎Chiar vreau să știu?
‎Nu răspunde.
‎Ce bine că ne-ați putut vizita ‎într-o asemenea pripă!
‎Desigur, Lady Featherington.
‎Cum puteam refuza ‎invitația personalității momentului?
‎Era cu neputință!
‎Da, noul lord Featherington a făcut ‎valuri în oraș.
‎Nu-i așa, Prudence?
‎Lord Featherington,
‎povestiți-ne despre minele dv. ‎de nestemate din Americi.
‎Se pare că ajung ‎în cele mai rafinate coliere.
‎De ce să vorbim de rubine îndepărtate ‎când sunt atâtea de descoperit aici?
‎Spuneți-mi, dră Cowper, aveți cumva frați?
‎Din păcate, sunt singură la părinți.
‎Dar mă consider foarte maternă.
‎Mă scuzați.
‎Ce spuneai, draga mea?
‎Nu-mi place deloc să mă laud,
‎dar mi s-a spus mereu ‎că am o fire caldă și afectuoasă.
‎Faceți cinste întregii spițe femeiești.
‎Featherington,
‎nu găsești așa un vânat în Americi, nu?
‎Bucătăria englezească e neîntrecută.
‎Veniți neapărat pe la noi. ‎Bucătăreasa mea face deserturi delicioase.
‎E cumva bucătăreasa furată ‎de la familia Evans?
‎Sunt curioasă, Domnia Ta.
‎N-ați fost ispitit să vă însurați ‎în toți acești ani de călătorii?
‎Am vrut mai întâi să-mi fac un rost.
‎Dar acum, ca Lord Featherington,
‎vine un moment ‎când ai nevoie de un partener.
‎Cineva care să te vadă așa cum ești
‎pentru a ușura poverile de zi cu zi.
‎E o rochie nouă, Cressida?
‎Nu e minunată?
‎Noua croitoreasă e excepțională.
‎Modelele doamnei Delacroix par ‎cam depășite prin comparație.
‎Nu mai întrerupe!
‎- Doar întrebam. ‎- Prudence, spuneai ceva?
‎Da.
‎Chiar așa.
‎Mă întrebam dacă, după cină,
‎aș putea să vă delectez cu vocea mea.
‎Doamne sfinte!
‎V-am spus că Cressida
‎e neîntrecută la canto și pian?
‎- N-aș putea face asta. Philippa… ‎- Dră Cowper, sunteți ocupată joi?
‎Îmi puteți acorda onoarea unei plimbări?
‎La Rotten Row, poate?
‎Aș fi încântată, Domnia Ta.
‎Mi-ar plăcea să cânt…
‎Ajunge, Prudence.
‎Dacă vrei o minte limpede, frate, ‎știu cum să te ajut.
‎Călătorii versați o folosesc ‎ca să-și deschidă mintea
‎și să depășească temerile obișnuite.
‎Miroase urât, nu?
‎O mică doză e destul ‎pentru a-i simți efectele.
‎Ce rost are?
‎Un ceai nu mă va distrage ‎de la decizia importantă
‎a comisiei Academiei de Arte.
‎Sau poate îți va permite
‎să scapi de gândurile sâcâitoare.
‎Îndoielile, ‎întrebările care par să rămână
‎indiferent cât fugi de ele.
‎- Te simți bine, frate? ‎- O să vezi.
‎Ceaiul ăsta e un adevărat elixir.
‎Odată, în Paxos, ‎m-am trezit meditând ore în șir
‎asupra unui singur fir de iarbă.
‎Pe toți dracii!
‎E oribil.
‎Sper că ‎pall-mall‎-ul nu v-a îngrozit.
‎Era firesc să se ajungă la ostilități.
‎Pot să te întreb ceva, dră Eloise?
‎Dacă am îngustat cu doi centimetri ‎a treia poartă? Da.
‎Spuneți.
‎Mă tem că l-am supărat pe viconte ‎în timpul jocului.
‎Ați fost lângă mormântul tatei?
‎Atunci, nu dv. sunteți de vină.
‎Rareori merge acolo.
‎Pot să vă întreb ceva?
‎Dv. ați ales să nu vă măritați?
‎Frații mei îmi spun ‎că am obiceiul să fiu directă.
‎Dar toți spun că a fi nemăritată ‎e o soartă mai rea decât moartea.
‎Dar păreți perfect mulțumită ‎de situația dv.
‎Trebuie să știi că nu e ideal.
‎Lumea nu e prea primitoare ‎cu o celibatară.
‎Societatea ne rezervă
‎o poziție exclusiv marginală.
‎Acesta îmi pare cusurul societății, ‎nu al femeii.
‎Într-adevăr.
‎Mamă!
‎Aici erai.
‎Aici sunt.
‎Arăți bine.
‎Am dormit.
‎M-am îmbăiat.
‎M-am plimbat în aer liber. ‎Am văzut copiii.
‎Am fost la capelă. Acum încerc să mă fac…
‎utilă.
‎Brodez.
‎Vii la cină cu noi?
‎Știu că ți-e greu.
‎Ți-e dor de el.
‎- Te rog… ‎- Tuturor ne e.
‎- Și cred că… ‎- Anthony, mai mult de-atât nu pot face.
‎În fiecare zi mă trezesc,
‎mă îmbrac, mănânc ‎încerc să inspir și să expir.
‎Mă chinuiesc ‎să trec pe la odaia copilului.
‎Și mă gândesc
‎cât de rău îmi pare pentru mica Hyacinth
‎pentru că nu va auzi niciodată ‎râsul lui Edmund.
‎Nici felul cum mirosea,
‎nici nu va putea să-i simtă îmbrățișarea.
‎De mine mi-e și mai milă ‎deoarece, aproape zi și noapte,
‎mă gândesc că acest bebeluș
‎n-a binevoit să mă ucidă,
‎ca să fiu cu soțul meu.
‎Edmund era aerul pe care îl respiram.
‎Iar acum nu mai e aer.
‎Așadar,
‎nu mă mai chema la cină.
‎Fac tot ce pot.
‎Anthony?
‎Anthony!
‎- Pot să plec. ‎- Nu, rămâi.
‎Te rog.
‎Liliacul era preferatul lui.
‎Scumpul meu.
‎Mă doare sufletul să te văd așa.
‎Atât de abătut.
‎A face curte, ‎a cumpăni o cerere în căsătorie,
‎alegerea persoanei ‎cu care vrei să-ți petreci restul vieții.
‎Dragul meu băiat, ar trebui ‎să fie un moment plin de bucurie.
‎Mă simt mulțumit.
‎Îmi îndeplinesc datoria față de familie.
‎E mai important decât orice.
‎Devotamentul față de familie
‎nu înseamnă că nu ar trebui ‎să fie loc și pentru iubire, Anthony.
‎Tatăl tău și-a luat în serios ‎rolul de viconte,
‎dar a și iubit profund.
‎Știu că asta vrei și tu. ‎Știu că, în adâncul sufletului,
‎asta ți-ai dorit mereu.
‎Crezi că mă cunoști bine.
‎Știu ce dulce și sincer erai în copilărie.
‎Aveai mereu o glumă ‎și o vorbă bună pentru oricine.
‎Dar, după ce a murit tatăl tău,
‎pentru tine iubirea a devenit un fel…
‎de slăbiciune,
‎în loc de cea mai mare putere. ‎Tu nu ești așa.
‎Meriți sentimentul pe care l-am avut
‎când tatăl tău mi-a pus pe deget ‎acel inel.
‎A fost promisiunea unei uniuni sacre,
‎dar și a unei iubiri sacre.
‎- Nu și în căsnicia mea. ‎- Nu spune asta!
‎Caut o parteneră binevoitoare ‎cu care să împărtășesc o viață plăcută,
‎neatinsă de suferință și jalea pierderii.
‎Deveniseși o nălucă…
‎după ce a murit.
‎Și totuși, eu…
‎sunt blestemat ‎să-mi amintesc fiecare clipă.
‎N-aș putea…
‎N-aș putea pricinui niciodată ‎o asemenea durere,
‎oricât de crud și insensibil ‎m-ar considera ceilalți.
‎Odaia asta e luminată excepțional.
‎Ai observat, Col?
‎Sclipirea lumânărilor e ca și cum…
‎am ședea printre stele.
‎Ce-i cu tine?
‎Îi spuneam lui Benedict ‎ce strălucitoare erau stelele în Grecia.
‎- Vă simțiți bine la noi, dră Edwina? ‎- Foarte bine.
‎Agitația orașului e palpitantă, ‎dar îmi place și liniștea de la țară.
‎Și eu la fel.
‎Deși nu e așa de liniștit, ‎cu toată familia mea în conac.
‎Vă înțeleg.
‎Cu siguranță, nu-mi pot compara familia ‎cu cei șapte frați și surori ale dv., dar…
‎și eu, și sora mea am fost neastâmpărate.
‎Îmi închipui.
‎Dar Kate mi-a vrut mereu numai binele.
‎Simte o mare responsabilitate ‎pentru noi.
‎O asemănare izbitoare, Anthony.
‎Povara responsabilității familiale.
‎A fost o revelație și o plăcere să aflu
‎că am fost singurul britanic ‎care a văzut-o de decenii.
‎Benedict, dragă, ne neliniștești oaspeții.
‎E în regulă.
‎Poate că…
‎e timpul pentru un toast.
‎O idee bună. Să-i înveselim pe oaspeți.
‎Sau să dăm glas altor chestiuni presante.
‎Cred că eu și sora mea suntem cam obosite.
‎Un toast. Da!
‎Mulțumesc familiei Sharma pentru vizită.
‎A fost minunat să fiți aici
‎de față la a doua mea înfrângere ‎la ‎pall-mall ‎din acest an.
‎Nu se va repeta, vă asigur.
‎Și recunoștința mea specială ‎pentru dra Edwina.
‎A fost un privilegiu să mă aflu ‎în compania dv. în ultimele zile.
‎De fapt,
‎există o întrebare pe care aș vrea ‎să v-o adresez.
‎Aș vrea să…
‎vă rog mult de tot
‎să nu spuneți nimănui din Londra ‎despre înfrângerea de ieri.
‎Mă tem că reputația mea ar primi ‎o lovitură mult prea grea.
‎Pentru zile plăcute!
‎- Zile plăcute! ‎- Bravo!
‎- Zile plăcute! ‎- Da!
‎Da.
‎- N-ai greșit cu nimic. ‎- Sigur am greșit cu ceva.
‎Urmează să vină și restul protipendadei.
‎Dacă ar fi vrut să-mi ceară mâna, ‎ar fi făcut-o deja.
‎- Dacă am ratat șansa? ‎- Edwina…
‎Poate trebuia să aflu mai multe despre ei,
‎despre interesele lor.
‎Puteam fi mai bună.
‎Am reușit să stric totul.
‎Mă simt ca o neghioabă.
‎Nu spune așa ceva.
‎Știam că n-o să te facă decât să suferi. ‎Vino încoace.
‎Mă doare sufletul să te văd așa.
‎Credeam că mă place.
‎Ești diamantul sezonului.
‎Nu există niciun gentilom din Londra ‎care să nu vrea să-i fii soție.
‎Ai de ales, surioară.
‎Totul va fi bine, în ciuda dezamăgirii ‎cu vicontele, te asigur.
‎Nu te-ai culcat?
‎Nu uita să te îmbăiezi de dimineață.
‎E magic, frate.
‎Ai dreptate. Am lăsat îndoielile ‎să mă macine prea mult.
‎Academia Regală nu e arbitrul gustului. ‎Lumea este!
‎Ești un netot!
‎Benedict, a sosit ceva pentru tine. ‎O scrisoare de la Londra.
‎Am fost admis.
‎Academia Regală m-a acceptat ca student!
‎- Am intrat! ‎- Nu ziceai că nu e arbitrul gustului?
‎Lucrările mele trebuie ‎să li se pară foarte promițătoare!
‎Veți fi cu toții martorii talentelor mele!
‎E miezul nopții.
‎De acum, ‎va fi la fel de nesuferit ca tine.
‎Ca mine?
‎Dacă mai aud vreo aventură din Grecia…
‎Dacă ți-a plăcut atât, ‎de ce te-ai mai întors?
‎Păi…
‎Ai vești de la ea?
‎De la dra Thompson?
‎Nu vă scrieți mereu scrisori?
‎Credeam că voiajul te-a făcut s-o uiți ‎de tot pe dra Thompson, adică Lady Crane.
‎Distanța nu se poate pune cu amintirea.
‎Locuiește în apropiere.
‎„Sunt onorat să accept
‎acceptul dv.”
‎Crezi că va dura mult?
‎Naiba știe.
‎Un artist trebuie să fie liber ‎să-și urmeze muza.
‎CEAINĂRIA GUNTER
‎Dar se pare că înalta societate ‎a căzut pradă capriciilor modei.
‎Cum altfel s-ar putea explica ‎rochia țipătoare,
‎chiar vulgară, purtată în ultima vreme ‎de dra Cressida Cowper?
‎Cea mai nouă croitoreasă din Mayfair
‎are un singur merit și numai unul.
‎E nouă.
‎O fi doamna Delacroix veterană,
‎dar măcar e capabilă.
‎Poți lăsa mătăsurile acolo!
‎Dră Penelope.
‎E treaba ta să ai un ochi ager, nu?
‎Să ascunzi secretele clientelor cu falduri
‎sau cu o rozetă brodată ingenios,
‎așa cum mă ascund și eu
‎după condei.
‎N-am de ce să vă dezvălui secretul.
‎Nu de-asta am venit.
‎Cred că pot avea încredere în tine.
‎Într-o lume a bărbaților, ‎ai o afacere înfloritoare, ca și mine.
‎Cred că ne putem ajuta reciproc.
‎Mi-e tot mai greu ‎să-mi desfășor singură afacerea.
‎Dacă tu m-ai reperat atât de ușor, ‎voi fi putea fi recunoscută
‎și de cineva mai puțin discret.
‎Ți-am dovedit ‎cum te pot ajuta în afacerea ta.
‎Acum aș vrea să mă ajuți și tu.
‎De ce m-ai numit „veterană”?
‎Nu te puteam lăuda fățiș.
‎Dar a funcționat, nu?
‎Madame Delacroix? ‎Am nevoie de măiestria ta.
‎Cred că eu eram prima.
‎Firește, nu oricine poate nimeri mereu ‎exact la țintă.
‎Deși presupun că, pentru unii,
‎poate fi prea târziu să schimbe direcția
‎sau să îndrepte lucrurile.
‎Domnia Ta?
‎Dră Sharma?
‎Sora dv.…
‎E în odaia ei.
‎Nu se simte prea bine ‎în această dimineață.
‎N-am vrut s-o dezamăgesc aseară,
‎când nu i-am cerut mâna.
‎Mulțumesc că nu…
‎Dezamăgirea nu va dura. ‎Încă intenționez să-i cer mâna.
‎Aseară am vrut să fac o glumă. ‎Frații mei erau puși pe șotii și…
‎Toți ochii erau ațintiți asupra mea și…
‎sentimentele m-au lăsat mut.
‎Deci aveți acum sentimente prea puternice?
‎- Dră Sharma… ‎- Nu.
‎Tot ce faceți
‎e să vă jucați cu emoțiile ‎unei fete impresionabile.
‎Dra Edwina își poate forma ‎propriile impresii.
‎- Dacă ați fi observat… ‎- O cunoașteți mai bine decât mine?
‎Știu că vrea să fie fericită.
‎Exact asta îmi doresc pentru ea.
‎Vă asigur ‎că fericirea nu e punctul dv. forte.
‎Furia, poate. Agitația, cu siguranță.
‎De fapt, singurul sentiment
‎pe care îl puteți stârni e nemulțumirea.
‎- Nu mișcați! ‎- Nu-mi spuneți ce să fac!
‎- Nu! Lăsați-o! ‎- E doar o albină.
‎- Sunteți teafără? ‎- Ce?
‎- Puteți respira? ‎- Firește, e doar o înțepătură.
‎Sunteți sigură?
‎- Domnia Ta? ‎- Nu. Nu…
‎- Domnia Ta… ‎- Nu…
‎Sunt nevătămată.
‎A fost doar o albină.
‎Doar o albină.
‎Subtitrarea: Brândușa Popa