EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Käraste, goda läsare,
jag måste lyckönska hertigen och hertiginnan av Hastings.
Gratulationer och styrka åt dem nu när de ska inleda
den mest spännande tiden i ett ungt pars liv.
Jag menar så klart smekmånaden.
Finns det nåt mer romantiskt?
-Att dra sig undan tillsammans… -God morgon.
…och äntligen få vara ifred från andras blickar.
Välkommen till Clyvedon, Ers nåd.
Det var så länge sen ni var här. Jag hoppas att allt är till belåtenhet.
Det tror jag nog, fru Colson.
Får jag presentera hertiginnan av Hastings?
Jag ser fram emot att lära känna er.
Tack, Ers nåd.
Jag har planerat allt för att ni ska trivas.
Först en lättare måltid på terrassen.
Sen en rundtur, så att ni får se förbättringarna.
Det blir säkert roligt, men det får vänta.
Jag har egna planer för min nya fru.
Du ska få se sovrummet.
Ditt eller mitt?
Tror du att vi ska ha separata sovrum?
Knappast.
-Sluta! De ser oss! Vad ska de tro? -Strunt i det.
Den här författaren och resten av societeten
kommer onekligen att sakna Londons mest uppmärksammade par.
Kanske kan vi trösta oss
med tanken att hertigen och hertiginnan har en överraskning när de återvänder.
Jag undrar vad Daphne gör just nu.
Hon har många nya plikter att tänka på,
sånt som du måste lära dig inför din debut.
Att konversera och inte låtsas om att jag blir trampad på tårna?
-Eloise! -Jag är inte bra på sånt.
Prova att lägga lika mycket tid på det som på att skriva i din dagbok.
Och som förberedelse för din säsong borde vi släppa ner fållen på dina kjolar.
Jag hinner inte gå till sömmerskan.
Drottningen vill att jag avslöjar Whistledown.
Ska jag förarga Hennes Majestät?
Kan jag få er uppmärksamhet?
Jag vill göra ett tillkännagivande.
Jag har goda nyheter.
Jag har friat till fröken Marina Thompson och hon har sagt ja.
Grattis!
Bravo, sir.
Visste du om det?
Alla tittar. Gratulera det lyckliga paret.
Du känner henne knappt. Vad tänkte du på?
Att jag ville slippa just den här reaktionen.
Är det ett skämt för dig? Mamma var utom sig.
Mamma blev glad. Hon gratulerade oss.
Har du komprometterat henne?
-Absolut inte. -Varför vill du då…
Varför gifter sig folk? Av kärlek, så klart.
Jag vet att du är ganska oerfaren, och det tar jag på mig.
Jag borde ha tagit dig till bordeller.
-Om du vill doppa veken… -Du är en sån knöl.
Så går det när man inte sår sin vildhavre. Man friar till första bästa snärta.
Det räcker!
Du förolämpar mig och min fästmö.
Det är inte mitt eller Marinas fel att du inte begriper tillgivenhet.
-Du är ett barn. -Jag är äldre än Daphne.
-Hon har gift sig. -Det är skillnad.
-Nej. -Det avslöjar din omognad.
Om jag gjorde mamma upprörd, ber jag om ursäkt.
Jag ska tala med henne.
Jag behöver inte ditt tillstånd för att gifta mig…
…men jag skulle föredra att få din välsignelse.
Då måste jag göra dig besviken.
Det har du gjort… på många plan.
Nu vet jag varför
alla societetsmammor håller sina döttrar helt ovetande
om vissa förströelser.
Jaså?
Om de hade berättat hur det verkligen var…
Hur skulle vi få nåt annat gjort?
Jag måste gå.
Jag måste lära mig allt om jag ska bli hertiginna här.
Du är redan hertiginna här.
Jag ser fram emot att utforska det mer…
Sen.
Simon!
Du sa att hertigdömet skrämde dig.
Stanna och spela herre över rummet. Det borde locka mer.
Säkert. Men fru Colson skulle misstycka om jag inte gick med på rundturen.
Låt henne göra det.
Det kommer inte på fråga.
Mamma sa att en fru inte är nånting utan sin hushållerska.
Jag måste göra ett gott intryck.
Annars blir allt så mycket svårare.
Lycka till, då.
-Ers nåd. -Ers nåd.
Jag har gjort i ordning ert arbetsrum, Ers nåd.
Jag är på smekmånad, Jeffries.
Förvaltaren har lämnat oreda efter sig.
Jag förstår mig inte på godsets bokföring,
och det finns ett antal brev från arrendatorer som vill ha en audiens.
Ja, ja! Om jag nu måste.
Slottet byggdes 1706 för amiral Thomas.
En gåva från Hennes Majestät drottning Anne…
För hans militära insatser mot fransmännen, inte sant?
Min lillasyster Hyacinth tycker om historia.
Så bra, Ers nåd. Då ska vi se. Här är salongen,
där den förra hertiginnan tog emot besökare.
Mamma föreslog att jag skulle bjuda in kyrkoherden först.
-Hon har nog rätt. -Självklart, Ers nåd.
Jag ser fram emot vår första bal. Men det är nog klokt att vänta
tills säsongen i London är slut.
Ja, Ers nåd.
Jag ska nog göra om det här rummet först.
Vill ni göra om?
Javisst, Ers nåd.
Det är marknad i byn den här veckan. Jag har erbjudit den ert beskyddarskap.
Vad omtänksam av er, fru Colson.
Vi kanske kan ge tjänstefolket ledigt.
Vi har mycket att göra nu när ni och hertigen är på plats.
Desto mer anledning att låta dem vila lite.
Är det…
Den förra hertiginnan, ja.
-Vad vacker hon var. -Och omtänksam.
Mycket anständig.
En perfekt hertiginna.
Här har vi barnkammaren.
Ers nåd?
Vad fint.
Ska vi gå vidare? Det finns säkert mycket mer att se.
Javisst. Jag ska visa er markerna.
Ursäkta, jag…
Väntar vi kungligt besök?
Ursäkta, Ers nåd. Den förra hertigen ville ha det så.
-Men om ni vill… -Nej. Strunt samma.
Fru Colsons rundtur var fantastisk. Trädgården är underbar.
Jag blev alldeles betagen av dess skönhet.
Är nåt på tok?
Du är så långt borta.
Det ordnar vi lätt.
Det är inget besvär.
Så där. Är det bättre?
Jag vill göra om några rum, men ville prata med dig först.
Jag vill inte ändra på nåt som du är fäst vid.
Då kan du ändra på allt. Gör det.
Nej, var allvarlig. Du har säkert fina minnen
eller föremål som du håller av.
Det här har ju varit ditt hem i åratal.
Gör vad du vill.
Tapetsera om sällskapsrummet med flamingorosa tyll.
Och du behöver inte vara så formellt klädd här.
Är det bättre så här?
Utan tvekan.
Ers nåd, ska vi…
…gå en trappa upp?
Jag har en bättre idé.
-Vart ska vi? -Ut.
Känns det här bra?
Berätta vad du vill ha.
Jag vill ha…
…dig.
Vad är det?
Gör det ont? När du…
Nej.
Det känns som för dig, helt underbart.
Vänta! Kom hit.
-Vad ska tjänstefolket tycka? -Strunt i det.
Ursäkta, Ers nåd.
Det går ganska livligt till mellan oss.
Jag visste inte ens att det var möjligt.
Jag trodde att hans oförmåga att få barn skulle hindra honom från att…
…delta i så svåra övningar?
Ja.
Men det gläder mig att jag hade fel.
-…vet det. -Tog du hennes hårband?
-Vad menar du? -Jag såg honom.
-Vad har du i fickan? -Det är orättvist. Han gör jämt så.
-Ge henne det. -Sluta!
-God morgon. -Greg…
God morgon, bror.
-Colin, Whistledown skriver om dig! -Hyacinth!
Vadå? Hon gör ju det!
-Nåväl. Nu får alla gå ut. -Ja.
Jag bad om ursäkt.
Jag fick åtminstone veta före lady Whistledown.
Jag har uppvaktat fröken Thompson hela säsongen.
Du var väl för upptagen med Daphne.
Jag visste att du flirtade med henne, men du flirtar med många.
Du har aldrig menat nåt med det.
-Förrän nu. -Allt har gått så fort.
-Jag har nog aldrig sett dig så allvarlig. -Ingen tar mig på allvar, förutom Marina.
Jag var inte beredd på att en till skulle lämna boet.
Oroa dig inte. Du lär ha fullt upp ändå…
…särskilt med Eloise.
Lycka till med den.
Kan Colin presentera oss för sina vänner?
-Några av dem är spännande. -Säkert.
-Lyckan vänder nog för oss alla. -Ja, särskilt för Colin.
-Vad fin du är idag. -Retas inte.
Jag retas inte. Jag gav dig en komplimang.
-Jag behöver ingen medömkan. -Penelope, jag respekterar dig.
Du har varit en sann vän sen jag kom hit, och jag räknar med din vänskap.
Min tystnad, menar du?
Du har så låga tankar om mig.
Jag hade aldrig rett ut den här soppan utan din hjälp.
Säg inte att du ångrar det.
Jag skulle aldrig dra in familjen i en skandal,
men jag kan inte ha överseende med det du gör.
Jag vill ha dig som min vän.
Kan du inte vara glad för min skull?
Marina? Dags för sömmerskan. Vi måste ordna med brudkistan.
Vilken lyckost.
En helt ny garderob och en stilig man.
De kommer säkert att få vackra barn.
Han är inte pappan, din fårskalle!
Jisses, det glömde jag helt.
Skratta inte. Hon gör ju narr av honom.
Du är inte rolig längre.
Var jag det förut?
Titta. Du blir så fin med håret uppsatt nästa säsong.
Nej, jag blir som alla andra, men mindre charmig och mer sur.
Lady Bridgerton. Fröken Eloise.
-Ni ville visst släppa ner fållen? -Exakt.
-Lady Bridgerton! Där är ni ju. -Lady Featherington. Fröken Thompson.
-Vad trevligt, lady Bridgerton. -Nu måste du kalla mig Violet.
Visst är det underbart att våra familjer ska enas?
Ja, det är onekligen speciellt.
Kom och ät middag med oss imorgon, ni, kära Colin och viscounten.
-Vi har så mycket att fira. -Jag ska fråga viscounten.
Perfekt. Nu måste jag låna madame Delacroix en stund.
Ursäkta mig, lady Featherington, men först måste vi tala om ert konto.
-Jag förklarade ju att er kredit… -Låt mig avbryta er där.
Räkningarna betalas i sin helhet
så snart fröken Thompson har fått allt till sin brudkista.
Det går tyvärr inte.
Kanske finns det en sömmerska på andra sidan stan som passar. Oui?
Det påminner mig, madame Delacroix. Ni har en unik accent.
Vilken del av Frankrike kommer ni ifrån?
Min mamma var från Frankrike, så jag går inte på ert skådespel.
Det vore tråkigt om de andra damerna fick veta.
Madame Delacroix är nog lite mer samarbetsvillig nu,
lady Featherington. Très bon?
Très bon.
Vad får vinnaren?
Den går till slakt, så klart.
Hertigen har gett mig äran
att inviga marknaden med den här tävlingen,
så efter noggranna övervägningar har jag bestämt…
…att det blev oavgjort.
Alla tre grisarna vinner, så ingen behöver slaktas.
De är jättefina.
Titta.
De är utsökta! Vi måste beställa några.
Sträcker sig beskyddarskapet bortom pajer, Ers nåd?
Gårdens skördar har varit dålig och den tredubblade hyran gör
att vi knappt har mat på bordet.
Har hyran höjts? Det sa förvaltaren inget om.
Han har inte visat sig sen er far dog. Må han vila i frid.
Han såg alltid till att vi hade det vi behövde.
Då är det bra att vi är tillbaka på Clyvedon.
Vi kan säkert reda ut det.
Tack för att ni uppmärksammade oss på det.
Ers Nåd.
Såja, kära barn. Gråt inte.
Allt är bra.
Vilka lungor du har. Du hörs nog ända till London.
Eller ända till Frankrike.
Jisses. Jag ber om ursäkt, Ers nåd.
Ada har precis upptäckt sin egen röst
och använder den gärna så mycket hon kan.
Res på er, är ni snäll. Inte ska ni niga i ert tillstånd.
Det var trevligt att träffas.
Ada.
Ers nåd.
Vad kan vi göra åt hyrorna? Nåt måste vi kunna göra.
Jag borde ha återvänt tidigare. Jag visste inte att det skulle drabba dem.
-Daphne… -Jag hoppas…
Varsågod.
Jag tänkte bara säga
att jag hoppas att du inte tog illa vid dig av att se mig med barnen.
Jag?
Jag tänkte bara på dig.
När jag är med barn glömmer jag konstigt nog mina egna bekymmer.
-De är så enkla att umgås med. -Det kommer naturligt för dig.
Mina småsyskon. Alla var busungar.
Min stora familj kommer att vara en fördel i framtiden.
Så småningom gifter alla sig och får egna barn,
och då har vi fler skrikande småbarn i våra liv än vi kan hantera.
Du blir en fantastisk faster.
Det gläder mig att du är nöjd med vårt äktenskap,
med bara oss två.
Jag har allt jag vill ha.
Hur kunde jag ha sån tur?
Det vet jag inte.
Vänd dig om.
Profilen.
Svischa.
Bra. Du har skött dig bra hittills.
Jag ska försöka skynda på vigseln ikväll.
Jag ber om ursäkt, men er plan känns bristfällig.
Att lura Colin är en sak,
men att göra det framför näsan på hans mamma är en annan.
Lady Bridgerton är klipsk. Hon har åtta barn.
Hon förstår nog att hon blir manipulerad.
Vad fördrev du tiden med på landet?
Framför allt med att rida, frun.
Snälla, kalla mig Violet.
Fröken Thompson är så ordentlig av sig.
Har ni rest utomlands, fröken Thompson?
Colin har länge velat resa runt i världen.
Nej. Men nu vill jag också göra det.
Jag anar en smekmånad utomlands.
-Vad tror ni, lord Bridgerton? -Jag spekulerar ogärna.
Ja. En smekmånad utomlands vore nog helt rätt.
Herr Bridgerton, ni kanske kan dra nytta av det vackra vädret
om ni gifter er inom en snar framtid.
Colin är fortfarande ung.
En längre förlovning är nog att föredra, oavsett vädret.
Har jag berättat att fröken Thompson är duktig på att sy?
Hon överträffar mina systrar.
-Det stämmer inte alls. -Du har inte sett Daphnes broderier.
De ser ut som slagfält.
Kära nån, vad kan nu ha hänt?
Johnny är på marknaden än
Han lovade köpa Blå hårband till mig
Lovade köpa Blå hårband till mig
Så att jag kan sätta upp Mitt bruna hår
Åh, kära nån…
Colin? Får jag tala med dig?
Naturligtvis.
Det gäller nåt känsligt.
Jag tar ogärna upp det, men du måste få veta.
Har jag nåt i ansiktet? Det har suttit där hela kvällen, va?
Förlåt. Fortsätt.
Jag har velat prata med dig ända sen förlovningen.
Gäller det Marina?
Hon är förälskad i nån annan.
Va?
Han heter George Crane. Han är förstfödd och soldat.
De växte upp som grannar.
Jag beklagar, men jag har sett kärleksbreven.
Du måste få veta det innan det är för sent.
Du är så snäll. Vet du det?
Tror du att jag bryr mig om att hon haft känslor för nån annan?
Jag har själv flirtat med hälften av flickorna i London.
Du förstår inte. Det var inte bara en flirt.
Marina älskar honom fortfarande.
Ändå gifter hon sig med mig. Oroa dig inte, Pen.
Jag vet hur jag och Marina tänker. Vi förstår varann.
Har festen flyttat ut hit?
Det är lite lustigt,
men avståndet till pianot bättrade på feststämningen.
Pen, din mamma frågade efter dig.
Är nåt på tok?
Är det min bror? Han var hemsk. Jag ber om ursäkt.
Jag står inte ut.
Både pappa och familjen Featherington vill bli av med mig.
Dum som jag är, trodde jag att din familj skulle välkomna mig.
Men det är hopplöst. Din mamma var bara artig.
Det är inte sant, Marina.
Jag är din familj nu.
Vi ska bilda vår egen familj, du och jag.
Det är det enda jag önskar mig.
Jag önskar att vi kunde gifta oss nu.
Då skulle vi få vara tillsammans.
Jag skulle få vara i dina armar.
-Det kanske finns ett sätt. -Colin, vad…
Skottland. Gretna Green.
Det är galet,
men vi kan gifta oss inom några dagar om vi tar oss till gränsen.
Anthony skulle bli vansinnig när vi kom hem,
men då skulle det vara för sent. Vi skulle vara gifta. Och tillsammans.
Du avskyr tanken.
Jag älskar den. Och dig.
Ge mig en dag, så ordnar jag det.
-Där är du ju. -God morgon, min kära.
-Är det förvaltarens bokföring? -Jag kunde inte sova.
Inte ens efter våra ansträngningar?
-Vill du bryta fastan med mig? -Förlåt, men jordbrukaren i byn hade rätt.
Godset har blivit försummat. Veteskördarna minskar,
men ingen växelbrukar eller låter boskapen beta på fälten.
-Är inte det förvaltarens jobb? -Det är mitt folk och mitt ansvar.
Ursäkta. Jag har stirrat på siffrorna hela morgonen.
Självklart.
Jag har också mycket att stå i idag.
Jag ska hälsa på några arrendatorer.
Jag kanske tar med mig presentkorgar…
Har ni hemlängtan, Ers nåd?
Räcker det här till alla korgar?
Det tror jag nog.
Ers nåd!
Vad i hela friden…
Nån annan kan göra det där åt er.
En köksa eller trädgårdsmästaren. Var det ingen som hade tid?
Det behövs inte, fru Colson. Vi löser det.
Tänker ni skörda honung från bikuporna också?
Det är nog mer än jag klarar.
Om ni talar om vad ni behöver, ser jag till att ordna det.
Jag kan ordna det på rätt sätt.
Det ska jag komma ihåg.
Tack, fru Colson.
Hon föraktar mig.
Hon föraktar alla. Tänk inte mer på det.
Hej.
Får det vara en korg? Det finns…
En korg från Clyvedon?
En korg från Clyvedon? Det finns…
Har jag gjort nåt fel?
Enligt mamma är det tradition att hertiginnan kommer med gåvor.
Ja, det stämmer.
Borde jag ha haft en annan klänning?
Jag kanske ger intryck av att vara förmer.
Ers nåd?
Får det vara en korg från Clyvedon? Där finns bröd och honung.
Vad snällt av er.
Jag skulle gärna ta en, men jag kan inte bära den.
-Då slår vi följe med er. -Nej, jag…
Så gör vi.
-Får jag fråga er en sak? -Självklart.
Men jag vet inte hur jag ska kunna hjälpa en hertiginna.
Det känns som om jag gjort nåt för att förarga byn.
Jag vet att jag är ny,
men jag förstår inte vad jag har gjort för fel.
-Vad? -Det var grisarna.
Ni sa att alla grisar vann.
På marknaden? Det kändes som det bästa alternativet för alla.
Det är tradition att vinnaren får förse Clyvedon med fläsk under året.
Det blir ett stort antal grisar.
När ni inte utsåg en vinnare,
var det ingen som fick avtalet eller inkomsten.
Med andra ord avfärdade ni dem.
Jag ska genast rätta till mitt misstag. Jag hade ingen aning om det.
Hur skulle ni veta det, Ers nåd?
Vad är det här?
-Simon? Är allt bra? -Daphne. Jadå.
-Jag ska arbeta i östra flygeln. -Varför det?
Försiktigt! Du får ursäkta mig.
Ers nåd.
Fru Colson? Har ni tid en stund?
Jag vet att jag har begått en del misstag.
Mamma lärde mig mycket om att sköta ett hus,
men ingen av oss trodde nog att huset skulle vara så här storslaget.
Jag är tacksam för er vägledning.
Sanningen är att hertigen inte verkar vara helt tillfreds här,
men det har givetvis inget med er att göra.
-Nej. Jag förstår. -Gör ni?
Unge herr Simon… Ursäkta mig. Hans nåd
hade ingen enkel barndom.
Efter den gamla hertiginnans död bodde hertigen mestadels i London.
Menar ni att Simon växte upp här ensam?
Vi försökte ta hand om honom efter moderns önskemål.
Självklart.
Den förra hertigen måste ha älskat sin fru mycket
om han tog hennes död så hårt.
Var äktenskapet inte lyckligt?
Relationen var ansträngd.
Han ville ha en arvinge, och hon ett barn.
Hon försökte mot doktorns avrådan.
Det smärtade att se henne få sina månatliga blödningar.
Hon hade tur som hade er.
Alla sa att det var hennes fel,
men det är inte alltid kvinnan som är ofruktsam.
Ibland är det mannens fel.
Kära nån. Det var taktlöst av mig.
Nej. Inte alls, fru Colson.
Vad skulle ni säga?
Jag sa samma sak till hertiginnan som min mor sa till mig.
Ett sköte kan inte ge nytt liv utan stark, frisk säd.
Och sen, när hon till slut fick Simon, förlorade vi henne.
Är du inte klädd? Vi ska ju äta middag med lady Gartside.
Förlåt. Jag mår inte bra.
Jag borde ta med dig och låta dig hosta hela kvällen.
Det vore rätt åt lady Gartside.
Hon har hållit inne med sin inbjudan,
men nu när fröken Thompson har förlovat sig, kommer de alla krypande.
Ha en trevlig kväll, mamma.
Penelope, vad…
-Hur kan du? -Titta.
Jämför signaturen på det senaste brevet med ett av de gamla.
-Va? -De är inte likadana.
Lutningen är helt fel.
-Jag är trött… -Titta.
Den låg i mammas skrivbordslåda.
Hon eller fru Varley övade på Georges signatur,
men lyckades inte fullända den.
Det sista brevet som fick ditt hjärta att brista…
Det var förfalskat.
George skrev det inte.
Han har inte förnekat sin kärlek eller ert barn.
-Kanske inte. -Marina…
-Även om det stämmer… -Det stämmer.
Han har ändå inte svarat på mina brev.
Han har övergett mig, medan Colin har tagit mig till sig.
Jag trodde att du älskade George.
Jag var dum. Det här förändrar inget.
Vad är det för väska?
Ska du åka till Gretna Green?
Marina! Vad gör du när Colin inser att barnet inte är hans?
Den dagen lär komma.
Då känner jag mig förvissad om
att jag har en snäll man. Han skulle aldrig slänga ut mig.
Han tar hand om oss båda, vad som än händer.
Men hur går det för Colin?
-Du älskar honom. -Va?
Nu förstår jag. Dina protester, all inblandning…
-Du älskar Colin Bridgerton. -Du vet inte vad du talar om.
Jag tror nog att jag vet mer än du…
…om Colin och om världen.
Om jag måste utgöra dödsstöten för din förälskelse, så får det bli så.
Det är en obesvarad fantasi. Colin ser dig som den du är
och tänker på dig på samma sätt som på Eloise, eller lilla Hyacinth.
Han ser mig som en fru, som en kvinna.
Och som kvinna måste jag fatta svåra beslut
för mig och mitt barn…
…även om du blir sårad.
Arbetar du än?
Jäklar. Är det sent?
Du har blivit helt besatt av böckerna.
Folk förlitar sig på mig för att försörja sig och sina familjer.
-Jag borde inte ha varit borta så länge. -Varför var du det?
Av ingen särskild anledning.
Affärer i London.
Och sen träffade jag en fräck ung dam
som hade en högerkrok som en hårdför boxare.
-Jag menar allvar. -Jag också.
-Simon. -Daphne.
-Vi måste göra oss i ordning för middagen. -Ja.
Vi ses i matsalen.
-Ers nåd! Ni är i tjänstekvarteren! -Var är fröken Nolan?
Ers nåd, ni skulle ha kallat på mig.
Du måste berätta en sak, Rose.
Hur blir kvinnor med barn?
-Er mamma… -Hon berättade inget.
Snälla. Bli inte generad.
Förklara exakt hur det går till.
Lösningen var enkel.
Vi får bättre skördar om jordbrukarna sår rovor.
Utomlands finns jordbrukare som tjänar tredubbelt
genom att så rovor på sina odlingar.
Sen låter de fåren beta där för att bli av med ogräset.
Tack, Ers nåd.
Hälsa hertigen att jag är tacksam.
Han har köpt djur åt oss,
så att vi kan avla boskap tills jorden är bördig igen.
Nu har lyckan vänt.
Ers nåd?
Du kan återvända till huset.
Jag tar en promenad.
Vill du gå och lägga dig?
Ja, det vill jag.
Vänta…
Daphne.
Vad har du gjort?
Jag hoppades att det inte var sant.
Eller att jag hade tagit fel, men tydligen inte.
-Hur kunde du? -Jag?
Du ljög för mig.
-Nej. -Jag litade på dig.
Jag litade på dig mer än på nån annan,
och du utnyttjade det.
Du tog tillfället i akt. Nu gjorde jag också det.
Jag sa att jag inte kan ge dig barn.
Att inte vilja är inte samma sak som att inte kunna.
Du valde det här. Du valde att ljuga för mig.
Jag ljög inte. Jag trodde att du visste hur ett barn blir till.
Du tog min framtid ifrån mig, det jag önskade mig mest av allt.
Att bli mamma och få en egen familj en dag…
Det var allt jag ville.
Jag var redo att dö i den där duellen
för att inte ta ifrån dig din dröm.
Jag skulle ha dött för din skull. Det var du som envisades.
-Du sa att det räckte med mig. -Ja, innan jag kände dig.
Jag tyckte till och med synd om dig.
"Stackars Simon", tänkte jag. "Det plågar nog honom att aldrig bli far."
-Bespara mig medlidandet! -Bespara mig ditt svek!
-Daphne, jag… -Vadå?
Älskar du mig? Nej, det gör du inte.
Du vet inte ens vad det betyder. Man ljuger inte för den man älskar.
Man vilseleder och förödmjukar inte den man älskar.
Jag vet inte mycket, det har du verkligen visat,
men en sak vet jag: Det är inte kärlek.
Allt är tillåtet i kärlek och krig,
men vissa strider går ingen segrande ur.
Kvar blir bara brustna hjärtan som får oss att undra
om det ens är värt att strida när priset är så högt.
Dem vi älskar kan åsamka oss de djupaste ärren.
För finns det nåt bräckligare…
…än människohjärtat?
Bandet mellan man och hustru är privat och heligt.
Men jag måste berätta
att jag har fått kännedom om ett falskspel av stora mått.
Vad är det?
Som om familjen Featherington inte hade nog att stå i,
är fröken Marina Thompson havande…
…och det har hon varit ända sen hon anlände till staden.
Desperata tider kräver desperata åtgärder,
men jag skulle tro att många fördömer hennes agerande.
Kanske såg hon det som sitt enda alternativ,
eller så är hon helt skamlös.
Nu frågar jag ändå:
Kan ändamålet nånsin helga såna lumpna medel?
Undertexter: Love Waurio