EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Kjære leser,
jeg må sende lykkønsker til den nye hertugen og hertuginnen av Hastings.
Jeg sender gratulasjoner og ønsker om utholdenhet
for den mest spennende tiden for et ungt par.
Jeg snakker selvsagt om hvetebrødsdagene.
Finnes det noe mer romantisk?
Å trekke seg tilbake sammen
og endelig unnslippe nysgjerrige øyne.
Velkommen til Clyvedon, Deres Nåde.
Det er lenge siden vi har blitt velsignet med ditt nærvær,
men jeg håper du blir tilfreds her.
Sikkert, Mrs. Colson. Håper du har hatt det bra.
Får jeg presentere hertuginnen av Hastings?
Jeg gleder meg til å bli kjent med deg.
Takk, Deres Nåde.
Jeg har planlagt alt for deres velbehag.
Først et lett måltid på terrassen.
Så en omvisning for å vise alle forbedringer.
Det blir sikkert interessant, men det må nok vente.
Jeg har egne planer for min nye brud.
Jeg vil vise deg soverommet.
Ditt eller mitt?
Tror du virkelig vi skal ha separate rom?
Tror ikke det, nei.
Stopp! De ser det! Hva vil de tro?
Spiller det noen rolle?
Denne forfatteren, som alle sosietetsfolk,
kommer til å savne Londons mest omtalte par,
men kanskje vi finner trøst
om hertugen og hertuginnen vender tilbake til oss med en overraskelse.
Jeg lurer på hva Daphne gjør akkurat nå.
Hun har sikkert mange nye oppgaver som hertuginne,
ting du må lære før ditt første ball.
Føre enkle samtaler og ignorere at jeg blir tråkket på tærne?
Jeg er ikke god på sånt.
Jeg dummer meg ut.
Om du brukte like mye tid på dannelsestimene
som dagboken, ville du føle deg bedre.
Og apropos, for å forberede sesongen må vi senke skjørtene dine hjemme.
Jeg har ikke tid til å besøke modisten.
Dronningen har bedt meg finne ut hvem Whistledown er.
Jeg må vel adlyde Hennes Majestet?
Kan alle høre etter?
Jeg vil si noe lite, men viktig.
Jeg har gode nyheter.
Jeg har fridd til Miss Marina Thompson, og hun har sagt ja.
Gratulerer!
Bravo, sir.
Visste du om dette?
Folk ser på oss. Gratulér det lykkelige paret.
Du kjenner henne knapt. Hva tenkte du?
Jeg tenkte du ville si det, og jeg vil ikke høre.
Tror du dette er en spøk? Mor er fortvilet.
Mor virker fornøyd. Hun gratulerte oss.
Så du kompromitterte denne unge damen?
-Absolutt ikke. Jeg er en gentleman. -Hvorfor...
Hvorfor gifte seg? For kjærlighet, selvfølgelig.
Jeg vet at du fortsatt er grønn, og det er min feil.
Skulle tatt deg med på bordell etter Eton.
Er dette bare for å få...
Du er en idiot.
Sånt skjer når du ikke har spredd frøene.
Frir til den første du liker.
Nok!
Du krenker meg og min forlovede.
Det er ikke min eller Marinas feil at du ikke forstår ekte følelser.
-Du er et barn. -Eldre enn Daphne, hun giftet seg.
Det er ikke det samme.
-Jeg vet ikke det. -Du er så umoden!
Hvis jeg forårsaket mor ubehag i dag, beklager jeg det.
Jeg snakker med henne.
Sannheten er at jeg ikke trenger din tillatelse til å gifte meg...
...men jeg vil gjerne ha din velsignelse.
Da er jeg redd jeg må skuffe deg.
Du har det…
...på mer enn én måte.
Jeg tror jeg vet grunnen til
at alle mammaer lar datteren sin forbli uvitende
om visse eskapader.
Gjør du?
Om de fortalte hvordan det egentlig er, ville vi fått gjort noe annet?
Jeg må gå.
Hvis jeg skal være hertuginne her, må jeg bli kjent med stedet.
Du er allerede hertuginne her.
Og jeg ser frem til å utforske det mer…
...senere.
Simon!
Du sa hertugdømmet var skremmende.
Hvorfor ikke herske over dette rommet? Du vil nok synes det er spennende.
Jeg tviler ikke på det.
Men jeg tror Mrs. Colson blir snurt om jeg ikke blir vist rundt.
La henne bli snurt.
Jeg gjør ikke slikt.
Moren min sa at en dame er et null uten husholdersken.
Jeg må gjøre et godt inntrykk,
ellers kommer ikke dette til å gå bra.
Jeg ønsker deg alt godt.
-Deres Nåde. -Deres Nåde.
Jeg har gjort kontoret klart, Deres Nåde.
Jeffries, jeg er nygift.
Forvalteren har rotet litt med papirene.
Jeg forstår ikke regnskapet,
og det er flere brev fra bøndene våre som ber om å møte deg.
Greit! Hvis jeg må det.
Slottet ble bygget i 1706 for admiral Thomas,
en gave fra Hennes Majestet dronning Anne...
...for militærbragdene mot franskmennene.
Min lillesøster Hyacinth leser historie.
Nettopp, Deres Nåde. Her er morgenrommet,
hvor forrige hertuginne drakk te med gjester.
Mamma foreslo å invitere presten først.
-Jeg tror hun har rett. -Selvsagt, Deres Nåde.
Jeg ser frem til vårt første ball. Men jeg tror det er klokt
å vente til etter London-sesongen.
Ja, Deres Nåde.
Og jeg vil pusse opp dette rommet først.
Vil du pusse opp?
Selvsagt, Deres Nåde.
Det er marked i landsbyen denne uken.
Jeg sa at du kunne kaste glans.
Det var godt tenkt, Mrs. Colson.
Kanskje vi kan gi tjenerne fri.
Det er mye som må gjøres nå som hertugen og du er hjemme.
Enda mer grunn til å gi dem et pusterom, da.
Er det…
Den forrige hertuginnen, ja.
-Hun var vakker. -Omtenksom også.
Skikkelig.
En perfekt hertuginne.
Og her er barnerommet.
Deres Nåde?
Det er nydelig.
Skal vi gå videre? Jeg er sikker på at det er mye igjen å se.
Ja, selvsagt. La meg vise deg hagen din.
Beklager.
Venter vi kongelige?
Om forlatelse, Deres Nåde. Den avdøde hertugen likte det formelle.
-Men hvis du foretrekker... -Glem det.
Mrs. Colsons omvisning i dag var flott. Hagen er spesielt nydelig.
Jeg måtte bare måpe over hvor vakker den er.
Er noe galt?
Du er så langt unna.
Det er lett å løse.
Det er ikke noe problem.
Sånn. Mye bedre, ikke sant?
Jeg tenkte å pusse opp noen rom, men ville snakke med deg først.
Jeg vil ikke endre noe du er knyttet til.
Da kan du endre alt. Ja, gjør det.
Ikke spøk. Du må ha gode minner
eller sentimental tilknytning.
Dette var tross alt ditt hjem i mange år.
Gjør som du vil.
Heng flamingo-rosa tapet i stuen. Jeg vil elske det.
Du trenger ikke kle deg så formelt her.
Blir dette godkjent?
Uten tvil.
Deres Nåde, skal vi…
...gå opp?
Jeg har en bedre idé.
Hvor skal vi?
Ut.
Liker du dette?
Si hva du vil.
Jeg vil ha...
...deg.
Hva?
Gjør det vondt? Når du…
Nei.
Jeg føler meg helt fantastisk.
Vent! Kom hit.
-Hva vil de ansatte tro? -Gjør det noe?
Unnskyld.
Våre aktiviteter er ganske oppløftende.
Jeg visste ikke at det var mulig.
Jeg trodde at hans manglende evne til å få barn ville hindre ham i å…
...forårsake så vanskelige floker?
Ja.
Jeg er glad for at jeg tok feil.
Tok han båndet ditt?
-Tok du båndet? -Nei.
Jeg så ham gjøre det.
Jeg så noe i lommen din. Hva er det?
Han gjør det hver gang.
-Gi det tilbake. -Gregory, stopp!
God morgen.
Morn, bror.
-Colin, forlovelsen er i Whistledown! -Hyacinth!
Hva? Den er det!
-Alle ut nå. -Ja.
Jeg sa unnskyld.
Det var bra jeg fikk vite det før lady Whistledown.
Jeg har gjort kur på Miss Thompson hele sesongen.
Du var for opptatt av Daphne til å se det.
Jeg visste at du flørtet med henne, men du flørter med mange.
Det har du alltid, aldri på alvor.
-Før nå. -Alt skjedde så fort.
Jeg tror ikke at jeg har sett deg så alvorlig og seriøs.
Ingen tar meg alvorlig, unntatt Marina.
Jeg var ikke forberedt på å la en til forlate redet så snart.
Frykt ikke, mor. Du vil fortsatt ha hendene fulle…
...spesielt med Eloise.
Lykke til der.
Vil Colin introdusere oss for vennene sine?
-Noen er ganske kjekke. -Det vil han nok.
Jeg tror at vi alle er på vei mot bedre tider.
Spesielt Colin.
-Du er veldig fin i dag, Penelope. -Ikke hån meg.
Det sårer at du tror alle komplimenter er hån.
-Ikke synes synd på meg heller. -Jeg gjør ikke det. Jeg respekterer deg.
Du har vært en ekte venn siden jeg kom hit,
og jeg stoler på at vennskapet fortsetter.
Tausheten, mener du?
Fælt at du har så lave tanker om meg.
Jeg ville aldri kommet gjennom denne fæle floken
uten ditt vennskap. Ikke si at du angrer.
Jeg lager ikke skandale for deg eller vår familie,
om du spør om det, men jeg tolererer ikke det du gjorde.
Jeg vil ha deg som venn, Pen.
Kan du ikke være litt glad på mine vegne?
Marina? Tid for modisten. Vi må ordne brudeutstyret ditt.
Hun er så heldig.
En helt ny garderobe og en kjekk mann.
De kommer til å lage den vakreste babyen.
Han er ikke faren. Din dust!
Herlighet! Jeg glemte det.
Ikke le av ham. Hun gjør narr av ham allerede.
Du er ikke morsom lenger.
Var jeg det?
Ser du? Du kommer til å se fin ut med håret opp neste sesong.
Se ut som alle andre unge damer, bare mindre grasiøs og mer sur.
Lady Bridgerton. Miss Eloise.
Vi er her for å slippe ned skjørtekanten?
Nettopp.
Lady Bridgerton! Der er du.
Lady Featherington. Miss Thompson.
-Det er fint å se deg, lady Bridgerton. -Kall meg Violet nå, jeg insisterer.
Er det ikke bare herlig å vite at familiene våre blir forent for alltid?
Ja, det er virkelig noe.
Du må komme i morgen kveld, du og kjære Colin og viscounten.
-Vi har så mye å feire. -Jeg skal spørre viscounten.
Perfekt. Nå må jeg stjele madam Delacroix et øyeblikk.
Jeg beklager, lady Featherington,
men først må vi se på din konto.
Jeg sa jo at betalingen...
La meg stoppe deg der.
Regningene våre blir betalt så snart
du har laget kjolen og annet brudeutstyr til Miss Thompson, snart Bridgerton.
Jeg er redd det ikke er mulig.
Kanskje du finner en annen skredder på andre siden av byen. Oui?
Madam Delacroix, det minner meg på. Du har en så unik aksent,
men jeg har aldri spurt hvor i Frankrike du er fra.
Min mor var fransk.
og jeg blir ikke lurt av deg.
Det ville ikke vært bra om alle damene visste at de var lurt.
Jeg tror Madam Delacroix vil være mer mottakelig
for våre ønsker nå, lady Featherington. Très bon?
Très bon.
Hva er premien?
Slakting, så klart.
Hertugen har gitt meg æren av å åpne markedet med konkurransen,
og etter nøye overveielse har jeg bestemt meg for…
...at alle tre grisene vant.
Jeg bestemmer at alle grisene vant, så ingen skal slaktes.
De ser flotte ut.
Se på dem.
Så deilige! Vi må bestille til Clyvedon.
Beskytter Deres Nåde mer enn paier?
Det har vært dårlige avlinger på gården, og med tredobbel leie
er det vanskelig å få mat på bordet.
Tredoblet leie? Min forvalter sa ikke det.
Vi har ikke sett ham siden din far døde, velsignet være Hans Nåde.
Han ga alltid leietakerne det de trengte.
Da er det bra at vi er tilbake i Clyvedon.
Jeg er sikker på at vi kan finne en løsning på problemene,
takk for at du informerte oss.
Deres Nåde.
Så, så. Ingen grunn til å gråte.
Alt går bra.
Du har sterke lunger. De kan høre deg i London.
Om ikke helt til Frankrike.
Du store min. Jeg må be om unnskyldning, Deres Nåde.
Lille Ada har nettopp oppdaget stemmen sin og liker å bruke den ofte og høyt.
Vær så snill, stå.
Du bør ikke knele i din tilstand.
Det var hyggelig å møte deg.
Ada.
Deres Nåde.
Hva kan vi gjøre med husleien? Det må være noe.
Skulle ha kommet hjem før for å se til ting.
Mitt fravær har ikke vært bra.
Jeg håper...
Jeg mente bare å si
jeg håper det ikke var vondt for deg å se meg med de barna.
Vondt for meg?
Daphne, jeg tenkte bare på deg.
Merkelig nok,
når jeg er sammen med barn,
glemmer jeg alt om mine egne bekymringer. De er verdens enkleste selskap.
Du er naturlig med dem.
Mine yngre søstre og bror. De er rampete, alle sammen.
Min store familie vil være bra for minst én ting i fremtiden.
Til slutt vil alle gifte seg og få egne barn,
og vi får flere skrikende spedbarn i våre liv enn vi kan hanskes med.
Du blir en fantastisk tante.
Det gleder meg at du er fornøyd med ekteskapet vårt slik det er,
bare oss to.
Jeg har alt jeg vil ha her.
Hvordan ble jeg så heldig?
Det vet jeg ikke.
Snu, vær så snill.
Profil.
Svisj.
Bra. Du har gjort det bra, Miss Thompson.
I kveld må jeg ta opp et raskt bryllup.
Jeg er veldig lei for det,
men planen din er ikke så god.
Å lure Colin er én ting, men å være nær moren, er noe annet.
Lady Bridgerton er lur. Hun har født åtte barn.
Hun vet når hun blir lurt.
Hva likte du å gjøre på landet?
Jeg likte å ri, frue.
Vær så snill, kall meg Violet nå. Husker du?
Miss Thompson er en skikkelig ung dame, ikke sant?
Har du reist ut av England, Miss Thompson?
Det har lenge vært Colins ambisjon å reise verden rundt.
Aldri. Men det er min store ambisjon også.
Jeg tipper en bryllupsreise til fremmede land.
-Hva tror du, lord Bridgerton? -Jeg vil ikke spekulere.
Ja. En bryllupsreise til fremmede land.
Mr. Bridgerton, dere kan jo utnytte det fine været
om dere gifter dere jo før jo heller.
Colin er fortsatt veldig ung.
En lengre forlovelse ville være klokt,
uansett vær.
Mor, har jeg fortalt at Miss Thompson er veldig flink til å sy?
Svært god. Bedre enn søstrene mine.
Det stemmer ikke.
Du har ikke sett min søster Daphnes broderier.
Helt ærlig er det som en slagmark.
Å, kjære, hva kan det være?
Johnny er lenge på marked
Han lovet å kjøpe mange blå bånd
For å binde mitt brune hår
Og det er kjære…
Colin? Kan jeg få et ord?
Pen, så klart.
Det er en ganske delikat sak.
Skulle ønske jeg ikke måtte si det, men du fortjener å vite det.
Har jeg noe i ansiktet?
Har det vært sånn hele kvelden?
Beklager. Kom igjen.
Har villet prate siden forlovelsen, men det har vært folk rundt.
-Er det noe med Marina? -Hennes hjerte tilhører en annen.
Hva?
Han heter sir George Crane. Eldstesønn, en soldat.
De vokste opp som naboer.
Jeg har sett kjærlighetsbrevene deres.
Jeg syntes du burde vite det før det var for sent.
Du er så søt! Vet du det?
Tror du jeg bryr meg om hun hadde følelser for en annen før meg?
Det ville vært drøyt, siden jeg har flørtet med halve London.
Du misforstår. Dette var ingen flørt. Marina elsker fortsatt denne mannen.
Og likevel gifter hun seg med meg. Ikke vær bekymret.
Jeg kjenner mine og Marinas tanker. Vi forstår hverandre.
Har vi flyttet festen til korridoren?
Det er merkelig, men jo lenger
jeg kommer fra pianofortet, jo mer føles det som en fest.
Pen, moren din spør etter deg.
Er det noe galt?
Er det broren min? Han var fæl ved bordet. Jeg beklager.
Jeg orker det ikke.
Min far vil ikke ha meg.
Featheringtons gleder seg til å bli kvitt meg.
Jeg trodde faktisk at jeg med familien din endelig kunne få aksept.
Men det nytter ikke. Selv moren din er bare høflig.
Det er ikke sant, Marina.
Jeg er familien din nå.
Vi skal lage vår egen familie, du og jeg.
Det er alt jeg vil ha. Det er alt jeg vil ha i hele verden.
Jeg skulle ønske vi kunne være gift nå.
Da kan vi alltid være alene sammen.
Jeg ville aldri forlate dine armer.
-Hva om jeg sa at det var en måte? -Hva...
Skottland. Gretna Green.
Jeg vet det er vilt,
men vi kan bli gift på noen dager. Vi må bare komme oss til grensen.
Anthony blir sint når vi kommer tilbake, men da er det for sent.
Vi ville være gift. Vi ville være sammen.
Du hater ideen.
Jeg elsker det. Jeg elsker deg.
Gi meg én dag. Jeg skal ordne alt.
-Der er du. -God morgen, kjære.
-Forvalterens bøker? -Jeg fikk ikke sove.
Ikke etter anstrengelsene i går?
Vil du bryte fasten din med meg?
Beklager, kjære. Bonden hadde rett. Eiendommen har blitt forsømt.
Hveten har ikke gitt avkastning, men ingen har begynt med beite eller annen avling.
-Er ikke det forvalterens jobb? -De er mine leietakere. Mitt ansvar.
Unnskyld. Jeg har stirret på tallene hele morgenen.
Selvsagt.
Jeg har vel en god del å jobbe med i dag også.
Jeg skal besøke noen av leietakerne dine.
Kanskje levere noen gavekurver og…
Har Deres Nåde hjemlengsel?
Tror du vi har nok til alle kurvene?
Det skulle jeg tro.
Deres Nåde!
Hva i all verden…
Jeg får noen til å plukke for deg.
En av kjøkkenpikene eller gartneren. Kunne ingen hjelpe deg?
Ingen grunn til å plage noen, Mrs. Colson. Vi ordner det.
Har du tenkt å hente honning fra bikubene også?
Det er nok litt for vanskelig for meg.
Om du forteller meg om ønsker og behov,
sørger jeg for at alt er i orden. Alt blir gjort skikkelig.
Det skal jeg huske.
Takk, Mrs. Colson.
Hun forakter meg.
Hun forakter alle. Ikke tenk på det.
Hallo.
Vil du ha en kurv? Det er...
En kurv fra Clyvedon?
En kurv fra Clyvedon? Det er...
Er det noe galt?
Mamma sa det er tradisjon at en ny hertuginne gir gaver.
Jeg tror det er korrekt.
Burde jeg ha brukt en annen kjole?
Eller kanskje det betyr at jeg er overlegen?
Deres Nåde?
Vil du ha en kurv fra Clyvedon? Det er brød og honning til barna.
Du er altfor snill.
Jeg ville gjerne tatt en hvis jeg kunne bære den hjem.
-Da kan vi gå med deg. -Nei. Jeg...
Jeg insisterer.
Kanskje jeg kan spørre om noe?
Selvsagt.
Jeg vet ikke om jeg kan gi råd til en hertuginne, da.
Jeg føler at jeg har fornærmet landsbyen.
Jeg vet jeg er ny i rollen, men hva har jeg gjort galt så tidlig?
-Hva? -Det var grisene.
Du sa at alle tre grisene vant.
På markedet? Jeg trodde det var best for alle.
Det er tradisjon at vinneren får levere svin til Clyvedon det neste året.
Det er et stort antall griser.
Da du ikke kunne velge en vinner,
vant ingen bonde kontrakten eller inntekten.
For å si det som det er, tok du det fra dem.
Jeg skal rette opp feilen min med en gang. Jeg visste ikke om det.
Hvordan kunne Deres Nåde ha visst det?
Hva er alt dette?
-Simon? Er alt vel? -Daphne. Ja.
-Jeg skal jobbe i østfløyen. -Er noe galt med kontoret?
Forsiktig! Ha meg unnskyldt.
Deres Nåde.
Mrs. Colson. Har du et øyeblikk?
Jeg har gjort noen feil her.
Moren min lærte meg mye om å lede en husstand,
men jeg tror ingen av oss forestilte oss
et så stort hus som dette.
Jeg er takknemlig for din veiledning.
Sannheten er at jeg frykter at hertugen ikke er helt bekvem her i Clyvedon,
som ikke har noe med deg eller noen ansatte å gjøre.
-Nei. Det forstår jeg meget godt. -Gjør du?
Unge herr Simon... Unnskyld. Hans Nåde,
barndommen hans var ikke alltid lett.
Etter at hertuginnen døde, bodde hertugen nesten bare i London.
Mener du at Simon vokste opp her alene?
Vi gjorde vårt beste, som moren hans ville ha ønsket.
Selvfølgelig.
Den avdøde hertugen må ha elsket sin kone høyt
om han led slik etter hennes død.
Var det ikke et lykkelig ekteskap?
Det var anstrengt.
Han ville ha en arving. Hun ville ha et barn.
Hun prøvde lenge etter at legene advarte henne.
Hver måned da syklusen kom, ble jeg trist av å se henne.
-Hun var heldig som hadde deg. -Alle sa det var hennes feil.
Men hvordan kunne de vite det? Det er ikke alltid kvinnen.
Noen ganger er det mannens feil.
Å, kjære. Jeg er redd jeg snakker upassende.
Ikke i det hele tatt, Mrs. Colson.
Hva sa du?
Vel, jeg sa til hertuginnen det min mor sa til meg.
En livmor kan ikke bære frukt uten sterkt, sunt frø.
Og da hun endelig ble velsignet med unge herr Simon, mistet vi henne.
Hvorfor er du ikke kledd?
Jeg sa vi skulle spise med lady Gartside i kveld.
Beklager. Jeg er ikke bra.
Jeg burde ta deg med dit for å hoste hele kvelden.
Til pass for lady Gartside.
Hun har ikke invitert meg til middag,
og se, mindre enn én dag etter Miss Thompsons forlovelse
kommer de alle.
Nyt kvelden, mamma.
Penelope, hva...
-Hvordan våger du... -Se.
Se på signaturen på sir Georges siste brev,
og dette fra mange måneder siden.
-Ja? -De er ikke like.
Håndskriften er helt feil.
-Jeg er sliten. Jeg har ikke... -Dette.
Det lå i en skuff i mammas skrivebord.
Hun eller Mrs. Varley øvde på George sin signatur,
men de fikk det ikke til.
Det siste brevet, det der han knuste hjertet ditt…
...det var forfalsket, Marina.
George skrev ikke det. Nektet aldri for at han elsker deg. Benektet ikke barnet.
-Kanskje… -Marina…
-Selv om du har rett... -Du kan ikke nekte for...
Selv om dette er sant, har ikke George svart på mine brev.
Han har forlatt meg, mens Colin har omfavnet meg.
Jeg trodde du elsket ham. George.
Jeg var en tosk. Dette endrer ingenting.
Hvorfor har du pakket?
Ikke si dere skal til Gretna Green.
Marina! Hva skal du gjøre når Colin innser at barnet ikke er hans?
-Den dagen kommer. Han er ikke dum. -Jeg lever trygt, i visshet
om at mannen min er en god og snill mann. Han ville aldri kaste meg ut.
Han vil ta seg av oss begge, uansett.
Men hva med ham? Hva med Colin?
-Du elsker ham. -Hva?
Det gir mening nå. Dine innvendinger, innblanding.
-Du elsker Colin Bridgerton. -Du vet ikke hva du snakker om.
Jeg tror jeg vet mye mer enn deg, Pen…
...om Colin, om verden.
Hvis jeg må drepe denne barnslige forelskelsen, må det bli slik.
Kjærligheten din er ikke gjengjeldt. Colin ser deg som du er,
og han ser på deg på samme måte som Eloise, eller lille Hyacinth.
Han ser på meg som en kone, en kvinne.
Og som kvinne må jeg ta disse vanskelige valgene
for meg selv og mitt barn…
...selv om de sårer deg.
Deres Nåde arbeider sent?
Hva er klokka?
Bøkene har visst tatt over deg.
Folk er avhengige av meg for å tjene til livets opphold.
-Jeg burde ikke ha vært borte så lenge. -Hvorfor var du det?
Ingen spesiell grunn. Forretninger i London.
Men så traff jeg en uforskammet ung dame
med en høyre hook som en East End-bokser.
Jeg mener alvor.
Jeg også.
-Simon. -Daphne.
-Vi burde kle oss om før middag. -Ja.
Jeg møter deg i spisestuen.
-Deres Nåde. Dette er tjenerfløyen! -Hvor er Miss Nolan?
Hva er galt? Du burde ha ringt etter meg.
Du må fortelle meg noe, Rose.
Hvordan kan en kvinne bli med barn?
-Din mor... -Hun fortalte meg ikke noe.
Vær så snill. Ingen forlegenhet.
Forklar det til meg.
En enkel løsning.
Vi kan øke avlingen hvis bøndene planter turnips.
På reisene møtte jeg bønder som tredoblet inntekten
ved å ikke lenger bruke vekstskifte, men plante turnips,
og så la sauene beite og få vekk ugresset.
Takk, Deres Nåde.
Og si takk til hertugen.
Han har kjøpt flere kveg til gården,
så vi kan ha husdyr til jorda er fruktbar igjen.
Vi går bedre tider i møte.
Deres Nåde?
Du kan gå tilbake til huset.
Jeg vil gå en tur.
Er du klar for sengen, kjære?
Jeg tror jeg er det.
Vent.
Daphne.
Hva gjorde du?
Jeg håpet at det ikke var sant.
Jeg håpet at jeg tok feil, men tydeligvis ikke.
-Hvordan kunne du? -Hvordan kunne jeg? Jeg?
-Du løy for meg. -Jeg løy ikke.
Jeg stolte på deg.
Jeg stolte mer på deg enn noen andre,
og du utnyttet meg.
Du grep bare muligheten. Jeg gjorde det samme.
Jeg sa jeg ikke kan gi deg barn.
"Kan ikke" og "vil ikke" er to helt forskjellige ting.
Du valgte dette selv. Du valgte å lyve for meg.
Nei. Jeg trodde du var forberedt. Visste hvordan barn blir til.
Du tok min fremtid fra meg, det ene jeg ønsket mer enn noe annet.
Du visste at å bli mor, å ha en egen familie en dag,
du visste det var det jeg ville.
Jeg var rede til å dø i duell
istedenfor å gifte meg og knuse drømmen din.
Jeg ville ha dødd for deg.
Det var du som insisterte på dette. Du sa at jeg var nok.
Det var før jeg kjente deg.
Jeg syntes til og med synd på deg.
"Stakkars Simon", tenkte jeg. "Det må være vondt
å vite at han aldri blir far."
-Jeg ba ikke om medlidenhet. -Jeg ba ikke om svik!
-Daphne, jeg... -Hva?
Elsker du meg? Nei, det gjør du absolutt ikke.
Du vet ikke hva ordet betyr. Du lyver ikke til den du elsker.
Du lurer ikke den du elsker. Du ydmyker ikke den du elsker.
Jeg vet kanskje ikke så mye, som du har gjort klart,
men jeg vet én ting. Jeg vet at det ikke er kjærlighet.
I krig og kjærlighet er alt tillatt,
men etter noen slag er det ingen seierherre,
bare knuste hjerter som får oss til å lure på
om prisen vi betaler, er verdt kampen.
De vi elsker, kan påføre de dypeste arrene.
For hva er mer skjørt...
...enn menneskehjertet?
Båndet mellom mann og brud er privat, hellig.
Men jeg må fortelle deg
at et alvorlig bedrageri er i gang.
Hva er det?
Som om familien Featherington ikke hadde nok å håndtere,
er Miss Marina Thompson med barn…
og hun har vært det fra den første dagen hun ankom byen vår.
Desperate tider krever kanskje desperate tiltak,
men mange synes nok hennes oppførsel er uhørt.
Kanskje hun trodde det var det eneste alternativ,
eller kanskje hun ikke eier skam i livet.
Men jeg spør deg:
Kan målet hellige slike fryktelige midler?
Tekst: HC