A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Drága olvasó!
Hadd küldjem gratulációmat Hastings új hercegének és hercegnéjének!
Sok sikert és kitartást kívánok nekik,
hisz egy fiatal pár életében ez a legizgalmasabb időszak.
Természetesen a mézeshetekre gondolok.
Létezik ennél romantikusabb dolog?
- A társasági életet hátrahagyva… - Jó reggelt!
…végre elbújhatnak a kíváncsiskodó tekintetek elől.
Üdvözlöm Clyvedonban, kegyelmes uram!
Régen tisztelt meg bennünket jelenlétével, de remélem, minden a kedvére való lesz.
Ebben nem kételkedem, Mrs. Colson. Remélem, jól van.
Hadd mutassam be önnek Hastings hercegnéjét!
Örülök, hogy megismerhetem, Mrs. Colson.
Köszönöm, asszonyom.
Gondoskodtam a kényelmükről.
Kezdésnek egy könnyű étkezést javaslok.
Utána megmutatnám, milyen változások történtek...
Biztosan érdekes lenne, de attól tartok, várnunk kell vele.
Én is készültem valamivel az újdonsült arámnak.
Megmutatom a hálószobát.
Az önét vagy az enyémet?
Azt gondolja, hogy külön szobánk lesz?
Nem hiszem.
Ne! Meglátnak! Mit fognak gondolni?
Számít az?
Míg e szerzőnek az elit többi részével együtt
határozottan hiányozni fog a londoni társaság legnépszerűbb párja,
talán ama reménnyel vigasztalódhatunk,
hogy a herceg és a hercegné valamiféle meglepetéssel tér vissza.
Daphne vajon mit csinál most?
Hercegnéként biztosan sok dolga van.
Ezeket elsőbálozóként neked is meg kell tanulnod.
Affektálva beszélni és tűrni, ha a táncnál letapossák a lábam?
- Eloise! - Ez nekem nem megy.
Bolondot csinálnék magamból.
Ha úgy elmélyedtél volna a viselkedésórákban,
mint a naplóírásban, nem éreznél így.
Ha már a közeledő szezonról van szó, itt az ideje megereszteni a szoknyádat.
Most nincs időm divatszalonba menni. Dolgom van.
A királyné megbízott, hogy derítsem ki Whistledown kilétét.
Ugye nem akarod, hogy megharagudjon rám?
Kérhetem a figyelmüket?
Szeretnék egy apró, de fontos bejelentést tenni.
Jó híreim vannak.
Megkértem Miss Marina Thompson kezét, ő pedig igent mondott.
Gratulálok!
Bravó, uram!
Tudott erről?
Néznek minket, kedvesem. Gratuláljunk a boldog párnak!
Alig ismered. Hogy gondoltad ezt?
Tudtam, hogy így fogsz reagálni, de nem érdekel.
Neked ez egy vicc? Szegény anyánk magán kívül volt.
Anya nekem boldognak tűnik. Gratulált nekünk.
Szóval megbecstelenítetted a lányt?
- Dehogyis. Úriember vagyok. - Akkor meg miért…
Miért házasodik meg bárki, bátyám? Mert szerelmes.
Nézd, tudom, hogy még zöldfülű vagy.
Az én hibám. Nem vittelek bordélyba, amikor visszatértél az Etonból.
- Ha csak hancúrozni akarsz… - Mekkora tuskó vagy!
Ez van, ha túl erkölcsös vagy.
- Megkéred az első utadba akadó csitrit. - Elég!
Sértegetsz engem és a jövendőbelimet.
Nem az én hibám, sem Marináé, hogy nem vagy képes elköteleződni.
- Még gyerek vagy, Colin. - Daphne fiatalabb, mégis kiházasítottad.
Az más. Te is tudod.
- Nem más. - Ebből látszik, hogy éretlen vagy!
Sajnálom, ha ma kényelmetlenséget okoztam anyánknak.
Beszélni fogok vele.
Nem kell az engedélyed, hogy feleségül vehessem Miss Thompsont…
de örülnék, ha megkapnám az áldásodat.
Akkor csalódást kell okoznom.
Okoztál is…
több módon is.
Azt hiszem, már értem,
miért tartják tudatlanságban az úri anyák a lányaikat bizonyos…
szórakozásokkal kapcsolatban.
Valóban?
Ha elmondanák, milyen is ez valójában,
semmi nem lenne időben kész.
Mennem kell.
Ha én leszek itt a hercegné, meg kell ismerkednem a birtokkal.
Ez már mind az öné.
És izgatottan várom, hogy behatóbban is felfedezhessem ezt a birtokot…
Később.
Simon!
Ön mondta, hogy ijesztő dolog a hercegnéség. Miért nem marad itt,
és uralja ezt a szobát?
- Biztosan izgalmasnak találná. - Ezt nem kétlem.
De Mrs. Colson örökké megvet, ha nem vezethet körbe.
Hadd vesse meg!
Nem tehetek ilyet.
Anyám szerint egy hölgy semmit sem ér a házvezetője nélkül.
Jó benyomást kell tennem,
vagy itt semmi sem fog olajozottan működni.
Sok szerencsét akkor!
- Kegyelmes uram! - Kegyelmes asszonyom!
- Előkészítettem a dolgozószobát, uram. - Jeffries, a mézesheteimet töltöm.
Az intézője nem tartja rendben az iratait.
Nem tudok kiigazodni a birtok számadásain,
és több levelet is kapott parasztoktól, akik audienciát kérnek uraságodtól.
Hát legyen! Ha muszáj.
A kastélyt 1706-ban építtették Thomas admirálisnak,
aki Anna királynőtől kapta ajándékba…
A franciák ellen elért katonai sikereiért, azt hiszem.
A húgom, Hyacinth mondhatni, történelemrajongó.
Értem, asszonyom.
Ez a reggeli szoba. A néhai hercegné itt teázott a vendégivel.
A mama azt javasolta, először a lelkészt invitáljam meg.
- Egyetértek vele. - Természetesen, asszonyom.
Már alig várom, hogy bált rendezzünk.
De talán bölcsebb lenne megvárni a londoni szezon végét, ugye?
Valóban, kegyelmes asszony.
Ezt a szobát fogom először átrendezni.
Át kívánja rendezni?
Ahogy kívánja.
A héten vásár lesz a faluban.
Felajánlottam a védnökségét.
Nagyon figyelmes öntől, Mrs. Colson.
Elengedhetnénk kis időre a szolgálókat a vásárba.
Sok a tennivaló most, hogy a herceg és ön itt tartózkodnak.
Eggyel több indok arra, hogy egy kicsit pihenjenek.
Az…
A néhai hercegné, igen.
- Gyönyörű volt. - És figyelmes.
Remek ember volt.
Tökéletes hercegné.
És itt a gyerekszoba.
Asszonyom?
Nagyon szép.
Mehetünk tovább?
Biztosan sok látnivaló van még.
Természetesen. Hadd mutassam meg a birtokot!
Elnézést. A…
Királyi vendégeket várunk?
Elnézést, uram! A néhai herceg a hivatalos terítést kedvelte.
- De ha ön a… - Nem. Jó lesz így.
Mrs. Colson ma remekül körbevezetett.
A kert különösen szép. Egyik ámulatból a másikba estem.
Valami baj van?
Olyan messze van.
Hát… ezen könnyen segíthetünk.
Ne fáradjon!
Így. Sokkal jobb, nem?
Át szeretnék rendezni pár szobát.
De előbb meg akartam beszélni. Nem nyúlnék semmihez, amihez kötődik.
Akkor mindent átrendezhet. Igazából meg is kérném rá.
Ne vicceljen! Biztosan kedves emlékek
kötik ehhez a helyhez.
- Végtére is évekig ez volt az otthona. - Tegye, amit jónak lát!
Tapétázza rózsaszínre a társalgót! Biztosan szép lenne.
Ugye tudja, hogy itt nem kell ilyen hivatalosan öltöznie?
Így megfelel a tetszésének?
Teljes mértékben.
Kegyelmes uram, ne…
menjünk fel?
Jobb ötletem van.
Hova megyünk?
Ki.
Ez jó érzés?
Mondja, mit akar!
Önt…
akarom.
Mi az?
Fáj, amikor…
Nem.
Ugyanolyan érzés, mint önnek. Csodálatos.
Várjon! Jöjjön ide!
- Mit fog gondolni a személyzet? - Nem mindegy?
Bocsánat, asszonyom.
Elég… szenvedélyesek vagyunk.
Bevallom, nem is tudtam, hogy ez lehetséges.
Azt hittem, az, hogy nem lehet gyereke, azt is jelenti, hogy nem képes…
…efféle összegabalyodásra?
Igen.
Örülök neki, hogy tévedtem.
- …tud róla. - Elvette a szalagod? Elvetted?
- Nem tudom, miről beszélsz. - Láttam.
Van valami a zsebedben. Mi az?
Pontosan. Nem igazságos. Mindig ezt csinálja.
- Add vissza! - Gregory, elég!
- Jó reggelt! - Greg…
Jó reggelt, öcsém!
- Colin! Whistledown ír az eljegyzésedről. - Hyacinth!
Mi az? De hát benne van!
- Rendben. Jobb, ha kimegyünk. - Igen.
Bocsánatot kértem.
Megkönnyebbülés, hogy hamarabb tudtam róla, mint Lady Whistledown.
Anyám, egész szezonban Miss Thompsonnak udvaroltam.
Daphne mellett talán észre sem vette.
Tudtam, hogy flörtölsz vele, de sok fiatal hölggyel flörtölsz.
Sosem volt komoly a dolog.
- Eddig. - Minden olyan gyorsan történik.
Sosem láttalak még ilyen komolynak és ünnepélyesnek.
Marinán kívül senki nem vesz komolyan.
Váratlanul ért, hogy ilyen hamar kirepül még egy gyermekem.
Ne aggódjon, anyám! Lesz még kivel vesződnie…
Főleg Eloise-zal.
Sok szerencsét!
Szerinted Colin bemutat minket a barátainak?
- Van pár jó parti közöttük. - Biztosan.
Mindegyikünk szerencséje megfordul.
Főleg Coliné.
- Jól nézel ma ki, Penelope. - Ne élcelődj!
Fáj, hogy minden dicséretet élcelődésnek veszel.
És ne is szánakozz!
Nem szánakozom. Tisztellek.
Igaz barátnőm voltál, mióta ideérkeztem. A barátságod és a szimpátiád sokat jelent.
Úgy érted, a hallgatásom?
Fáj, hogy ilyen kevésre tartasz.
A kedvességed nélkül sosem keveredtem volna ki
ebből a szörnyű galibából. Mondd, hogy nem bántad meg!
Sosem kevernélek bajba téged vagy a családunkat,
ha erre gondolsz. De nem helyeslem, amit teszel.
Legyünk barátok, Pen!
Légy egy kicsit megértő, és örülj nekem!
Marina? Indulunk a divatszalonba kelengyét csináltatni!
Milyen szerencsés!
Új ruhatár és jóképű férj.
Gyönyörű gyerekeik lesznek.
Nem ő az apa, te tökkelütött!
Jaj! Tisztára elfelejtettem.
Ne nevessétek ki! Már így is a bolondját járatja vele.
Elvesztetted a humorérzéked.
Volt egyáltalán?
Látod? Csodásan fogsz kinézni feltűzött hajjal a következő szezonban.
Úgy fogok kinézni, mint mások, csak kevésbé leszek kecses és jól nevelt.
Lady Bridgerton! Miss Eloise!
Jól hallom, hogy szoknyaeresztésre jöttek?
Pontosan.
Lady Bridgerton! Hát itt van!
Lady Featherington! Miss Thompson!
Örülök, hogy látom!
Szólítson Violetnek, kérem!
Hát nem csodálatos,
hogy a családjaink örökre egyesülni fognak?
De, az.
Látogassanak meg minket holnap Colinnal és a vikomttal!
- Annyi ünnepelnivalónk van. - Megkérdezem a vikomtot.
Tökéletes. Hadd lopjam el Madame Delacroix-t egy pillanatra!
Bocsánatot kérek, Lady Featherington, de először rendeznie kellene a számláját.
- A komornájának egyértelműen megmondtam… - Hadd szakítsam félbe!
A számlát akkor fogom rendezni,
ha elkészítette Miss Thompson
menyasszonyi ruháját és kelengyéjét.
Attól tartok, ez nem lehetséges.
Biztosan talál a városban az ízlésének megfelelő szabónőt. Oui?
Erről jut eszembe, Madame Delacroix.
Érdekes az akcentusa. Nem is kérdeztem, Franciaország mely részéről származik.
Tudja, az anyám francia volt. Nem téveszthet meg a kis színjátékával.
Kár lenne, ha az elit hölgyek tudomást szereznének erről.
Azt hiszem, Madame Delacroix ezentúl szolgálatkészebben
fogadja a kéréseinket, Lady Featherington. Très bon?
Très bon.
Mit kap a nyertes?
Disznóvágást, természetesen.
Mivel a herceg megtisztelt azzal,
hogy én nyithatom meg a vásári versenyt,
gondos mérlegelés után úgy döntöttem…
hogy mind a három disznó nyert.
Ezennel kijelentem, hogy mindegyik disznó nyert, így egyik sem lesz levágva.
Nagyon szépek.
Nézze!
Ez isteni! Ebből rendeljünk Clyvedonba!
A védnöksége a pitén túl is terjed, kegyelmes uram?
A szegényes idei termés és a háromszoros bérleti díj mellett
nem jut étel az asztalra.
Háromszoros? Az intéző erről nem szólt.
Az apja halála óta nem láttuk,
Isten nyugosztalja a kegyelmes urat!
Mindig megadta a földbérlőinek, amire szükségük volt.
Akkor mégiscsak jó, hogy visszatértünk Clyvedonba.
Biztosan találunk megoldást ezekre a nehézségekre.
- Köszönöm, hogy felhívta a figyelmünket. - Kegyelmes asszony.
Ugyan, kicsikém! Ne sírj!
Minden rendben.
De hangosan tudsz sírni! Londonig elhallik.
Hacsak nem Franciaországig.
Jaj nekem! Bocsánat, kegyelmes asszony.
A kis Ada most találta meg a hangját,
és szereti a lehető leggyakrabban és hangosabban hallatni.
Jaj, emelkedjen fel! Az ön állapotában jobb, ha nem hajol le.
Örülök, hogy megismerhettem.
Ada!
Asszonyom!
Mit lehetne tenni a bérleti díjjal? Biztos van megoldás.
Hamarabb vissza kellett volna jönnöm.
Nem tudtam, hogy ekkora a baj.
- Daphne… - Remélem, hogy…
Mondja csak!
Csak annyit akartam,
hogy remélem, nem érintette rosszul, hogy azokkal a gyerekekkel látott.
Rosszul?
Daphne, csak önre gondoltam.
Tudja, furcsamód
minden bajomról megfeledkezem, amikor gyerekek közelében vagyok.
Könnyű velük bánni.
Ért a nyelvükön.
A húgaim és az öcsém miatt.
Mindegyik rosszcsont.
Tudja, legalább egy dologra jó lesz a nagycsaládi hátterem.
Idővel mindegyikük megházasodik, gyermekeket nemz,
és több újszülött fog óbégatni körülöttünk, mint amennyivel elbírnánk.
Csodálatos nagynéni lesz.
Örülök, hogy elégedett a házas életünkkel, így, ahogy vagyunk…
kettecskén.
Minden, amire vágyom, itt áll előttem.
Hogy lehetek ilyen szerencsés?
Azt nem tudom.
Forduljon meg!
Oldalra!
Riszálja magát!
Jó. Eddig ügyes, Miss Thompson.
Ma este mihamarabbi esküvőt fogok javasolni.
Nagyon… sajnálom,
de a terved kissé hiányos.
Colint megtéveszteni egy dolog, de az anyja közelében lenni
már más kérdés.
Lady Bridgerton szemfüles. Nyolc gyermeket szült.
Észreveszi, ha az orránál akarják vezetni.
Mik a kedvenc vidéki időtöltései?
A lovaglás a kedvencem, asszonyom.
Kérem, szólítson Violetnek! Emlékszik?
Miss Thompson remek kishölgy, nem igaz?
Járt már Anglián kívül, Miss Thompson?
Colin régóta arra vágyik, hogy világot lásson.
Soha. De mostanra nekem is célommá vált.
Úgy érzem, távoli nászútra számíthatunk.
- Mit gondol, Lord Bridgerton? - Inkább nem találgatnék.
Igazán nekik való lenne egy távoli országba tervezett nászút.
Mr. Bridgerton, még ezt a mostani jó időt is kihasználhatnák,
ha hamarabb tartanánk az esküvőt.
Colin még nagyon fiatal.
Úgy vélem, a remek idő ellenére bölcsebb lenne a hosszú jegyesség.
Anyám, említettem már, hogy Miss Thompson remekül hímez?
Nagyon ügyes. A húgaim irigykedhetnek.
Biztosíthatom, ez nem igaz.
Még nem látta Daphne kézimunkáját.
Mint egy csatamező ütközet után.
Jaj, kedvesem, mi a baj ?
Johnny még mindig a vásárban van
Megígérte, hogy vesz nekem Egy marék kék szalagot
Hogy felkössem vele szép barna hajam
És jaj, kedvesem…
Colin? Beszélhetnénk?
Hát persze, Pen.
Egy… elég kényes témáról lenne szó.
Bárcsak ne kellene szóba hoznom, de szerintem tudnod kell róla.
Van valami az arcomon?
Egész este ott volt? Nem igaz?
Bocsánat. Folytasd!
Az eljegyzés bejelentése óta akarok veled beszélni, de sosem voltunk egyedül.
Marináról van szó?
Másért dobog a szíve.
Tessék?
Sir George Crane-nek hívják. Elsőszülött, katona.
Szomszédos birtokon nőttek fel.
Sajnálom, de láttam a szerelmes leveleiket.
Úgy véltem, tudnod kell róla, mielőtt túl késő lenne.
Nagyon jó ember vagy. Tudod?
Azt hitted, zavar, hogy ezelőtt gyengéd érzelmeket táplált más iránt?
Tekintve, hogy már fél Londonnal flörtöltem, álszent dolog lenne.
Félreérted. Nem puszta flörtről volt szó.
Még mindig szereti ezt a férfit.
És mégis engem választ. Bízz bennem, Pen! Ne aggódj!
Ismerem magamat és Marinát. Megértjük egymást.
A folyosón folytatódik az est?
Igazán furcsa, de minél távolabb kerülök a zongorától, annál jobban érzem magam.
Pen, anyád hív.
Valami baj van?
A bátyám? Szörnyen viselkedett a vacsoránál. Bocsánatot kérek.
Nem bírom, Colin.
Apám gyűlöl. Featheringtonék alig várják, hogy megszabaduljanak tőlem.
Amilyen bolond vagyok, reméltem, a családja majd befogad.
De nincs remény.
- Az édesanyja csak udvariaskodik. - Ez nem igaz, Marina.
Most már én vagyok a családja.
Mi ketten saját családot alapítunk.
Csak erre vágyom. Az egész világon.
Bárcsak ebben a pillanatban összeházasodhatnánk!
Akkor örökre együtt lehetnénk.
Örökre a karjában tarthatna.
És ha van rá mód?
- Colin, mire… - Skócia.
Gretna Green.
Tudom, hogy őrültség,
de napokon belül összeházasodhatnánk.
Csak el kell jutnunk a határig.
Anthony őrjöngeni fog, ha visszatértünk, de addigra már túl késő lesz.
Már házasok leszünk. Egy pár leszünk.
Nem tetszik önnek az ötlet.
De tetszik.
Szeretem.
Egy napot kérek. Mindent elintézek.
- Hát itt van! - Jó reggelt, drágám!
- Az intéző elszámolásait bújja? - Nem tudtam aludni.
Még a tegnap esti megerőltetés után sem?
Lenne kedve együtt reggelizni?
Sajnálom. A parasztnak igaza volt.
Túl régóta van elhanyagolva a birtok.
Kevesebb búza termett, a földeken mégsem legeltetnek,
és vetésforgót sem használnak.
- Ez nem az intéző dolga? - Ők az én földbérlőim.
Felelősséggel tartozom értük.
Bocsásson meg! Egész reggel ezeket a számokat bújtam.
Persze.
Nekem is sok dolgom van mára.
Meglátogatom néhány földbérlőjét.
Arra gondoltam, viszek pár ajándékkosarat és…
Honvágya van, asszonyom?
Gondolod, hogy elég lesz a kosarakhoz?
Szerintem igen.
Kegyelmes asszony!
Mi a…
Szólok valakinek, hogy szedje össze. Az egyik konyhalány vagy a kertész.
- Senki nem ért rá segíteni önnek? - Ne zavarjon senkit ezzel!
Boldogulunk vele.
Mézet is személyesen fog gyűjteni a kaptárakból?
Az már meghaladná a képességeimet.
Ha tájékoztat a kívánságairól,
biztosítom, hogy minden rendben lesz. Minden rendesen el lesz intézve.
Észben tartom.
Köszönöm, Mrs. Colson.
Faith, megvet engem.
Mindenkit megvet. Ne is gondoljon rá!
Jó napot!
Kérnek egy kosarat? Van benne…
Egy kosarat Clyvedonból?
Kosarat Clyvedonból? Van benne…
Valami baj van?
A mama szerint az új hercegnének ajándékot kell osztogatnia.
Igen, így járja.
Másik ruhát kellett volna felvennem?
Vagy túl arrogánsnak tűnök?
Kegyelmes asszony!
Adhatok egy kosarat Clyvedonból? Van benne kenyér és méz a gyerekeknek.
Nagyon kedves.
Szívesen elfogadnék egyet, ha haza tudnám vinni.
- Akkor önnel megyünk. - Nem. Én nem…
Ragaszkodom hozzá.
Megkérdezhetem a véleményét valamiről?
Persze. Bár nem tudom, milyen tanáccsal tudnék szolgálni egy hercegnének.
Úgy érzem, hogy valamivel megbántottam a falu lakóit.
Új nekem még ez a szerep, és elképzelni sem tudom, mit tettem.
- Mi az? - A disznók miatt van.
Azt mondta, mindhárom disznó nyert.
A vásáron? Azt hittem, ez mindenki számára a legjobb.
A hagyomány szerint a nyertes látja el disznóval Clyvedont a következő évben.
Az jó sok disznó.
Amikor nem választott győztest,
egyik paraszt sem nyerte el a megbízást, és vele együtt a bevételi forrást.
Röviden szólva elutasította őket.
Azonnal helyrehozom a hibámat. Fogalmam sem volt erről.
Hogy is lehetett volna, asszonyom?
Mi történik?
Simon?
Minden rendben?
Daphne! Igen. Átköltözöm a keleti szárnyba.
Valami baj van a dolgozóval?
Óvatosan! Bocsánat, mennem kell.
Kegyelmes asszony!
Mrs. Colson?
Ráér egy pillanatra?
Tudom, volt pár ballépésem, mióta megérkeztem.
Anyámtól sokat tanultam arról, hogyan kell háztartást vezetni,
de egyikőnk sem gondolta, hogy valaha ilyen nagy házban fogok élni.
Nagyon hálás vagyok az útmutatásáért.
Attól tartok, hogy a herceg nem érzi teljesen otthon magát itt Clyvedonban,
ami természetesen nem az ön
- vagy a személyzet hibája. - Nem. Megértem.
Tényleg?
Simon úr…
Bocsánat. Őkegyelmessége gyerekkora nem mindig volt könnyű.
Néhai úrnőm halála után a herceg szinte kizárólag Londonban élt.
Úgy érti, Simon egyedül nőtt fel itt?
Igyekeztünk gondját viselni az édesanyja akarata szerint.
Természetesen.
A herceg bizonyára nagyon szerette a feleségét,
ha ennyire szenvedett a halála után.
Nem volt boldog a házasságuk?
Feszültséggel teli volt.
A herceg örököst akart. A hercegné gyereket.
A hercegné az orvosok figyelmeztetése ellenére tovább próbálkozott.
Ha megjött a havibaja, a szívem szakadt meg érte.
- Szerencsés volt, hogy ön ott volt neki. - Mindenki őt hibáztatta.
De mi alapján? Nem mindig a nő a hibás.
Néha természetesen a férfi a meddő.
Ó, istenem. Nem szabadna ilyeneket mondanom.
Semmi baj, Mrs. Colson.
Mit akart mondani?
Elmondtam a hercegnének, amit az édesanyámtól hallottam.
A méh erős, egészséges mag nélkül nem képes megtermékenyülni.
És amikor Simon úr végre megérkezett közénk, elveszítettük a hercegnét.
Miért nem vagy felöltözve?
Mondtam, hogy ma Lady Gartside-dal vacsorázunk.
Bocsánat. Nem érzem jól magam.
Magammal kéne vinnem téged, hogy végigköhögd az estét.
Lady Gartside megérdemelné.
Már régóta vissza kellett volna hívnia.
És most látod, még egy napja sincs Miss Thompson eljegyzésének,
mindenki utánunk kapkod.
Jó szórakozást, mama!
Penelope, mit…
- Hogy merészeled! - Nézd!
Látod Sir George aláírását e legutóbbi és ezen a hónapokkal ezelőtti levelén?
- Na és? - Eltérőek.
A betűk nem ugyanúgy dőlnek.
- Fáradt vagyok. Nem… - Nézd ezt!
Mama asztalának egyik fiókjában volt.
Ő vagy Mrs. Varley leutánozta George aláírását, de nem sikerült tökéletesen.
A legutóbbi levél, amiben összetörte a szívedet…
állevél volt, Marina.
George sosem írt neked ilyeneket.
Sosem tagadta meg a szerelmed és a gyermeked.
- Talán. - Marina…
- Még ha igazad is van… - Igazam van. Nem tagadhatod…
Még ha ez igaz is, George nem válaszolt a leveleimre.
Elhagyott engem,
míg Colin felkarolt.
Azt hittem, szereted.
George-ot.
Bolond voltam.
Ez semmin sem változtat.
Miért csomagoltál össze?
Mondd, hogy nem Gretna Greenbe mész!
Marina! Mit fogsz tenni, ha Colin rájön, hogy nem övé a gyerek?
Egyszer kiderül. Colin nem együgyű.
Annak a biztos tudatában fogok élni, hogy a férjem jó és kedves ember.
Sose dobna ki az utcára.
Gondoskodni fog rólunk,
- bármi történik. - És mi lesz vele? Mi lesz Colinnal?
- Szereted őt. - Mi?
Már mindent értek.
Az ellenkezésed, a közbeavatkozásod. Szereted Colin Bridgertont.
Nem tudod, miről beszélsz.
Annyival többet tudok nálad, Pen…
Colinról, a világról.
Ha nekem kell véget vetnem ennek a gyerekes szerelemnek, hát legyen!
A szerelmed egy viszonzatlan illúzió. Colin olyannak lát, amilyen vagy,
és ugyanúgy tekint rád, mint Eloise-ra.
Vagy a kis Hyacinthre.
Rám feleségként, nőként tekint.
És nőként meg kell hoznom ezeket a nehéz döntéseket
magamért és a gyermekemért…
Akkor is, ha ezzel megbántalak.
Sokáig dolgozik, kegyelmes uram?
Jaj! Mennyi az idő?
Úgy látom, megbabonázták ezek az elszámolások.
Azoknak az embereknek, a családjaiknak a megélhetése tőlem függ.
- Túl sokáig maradtam távol. - De miért?
Nincs különösebb oka.
Londonban volt dolgom.
Aztán találkoztam egy szemtelen kisasszonnyal,
akinek olyan a jobb egyenese, mint egy utcai bunyósé.
- Komolyan gondoltam. - Én is.
Simon.
Daphne.
- Mosakodjunk le vacsora előtt! - Jó.
Találkozunk az ebédlőben.
- Asszonyom! Ez a cselédek lakrésze. - Hol van Miss Nolan?
Asszonyom, mi a baj? Miért nem csöngetett?
Valamit el kell mondanod, Rose.
Hogyan esik teherbe egy nő?
- Az édesanyja… - Nem mondott semmit.
Kérlek! Ne légy zavarban!
Magyarázd el, pontosan!
Egyszerű megoldás volt.
Ha a parasztok fehérrépát vetnek, növelhetjük a termést.
Sok olyan parasztot láttam, aki megháromszorozta a jövedelmét
azzal, hogy vetésforgó helyett fehérrépát ültetett,
majd ráhajtotta a földre a juhokat, amik lelegelték a gazt.
Köszönöm, kegyelmes asszony!
És kérem, adja át köszönetemet a hercegnek!
Több marhát is vásárolt a tanyánknak,
ezeket nevelgethetjük addig, amíg a talaj újra termékennyé nem válik.
Visszatért hozzánk a szerencse.
Asszonyom?
Visszamehet a kastélyba.
Egy kicsit még sétálok.
Kész ágyba bújni, kedvesem?
Azt hiszem, igen.
Várjon!
Daphne!
Mit tett?
Reméltem, hogy nem igaz.
Reméltem, hogy tévedek, de most már világos, hogy nem.
- Hogy tehette? - Én?
- Hazudott nekem. - Nem hazudtam.
Megbíztam önben.
Mindenkinél jobban megbíztam önben, és ezt kihasználta.
Élt a kínálkozó lehetőséggel. Én is így tettem.
Mondtam, hogy nem adhatok gyermeket.
A „nem adhat” és a „nem akar adni” két nagyon különböző dolog.
Ön ezt eldöntötte. Ahogy azt is, hogy hazudik nekem.
Nem hazudtam. Azt hittem, tud róla, hogyan fogan meg egy gyerek.
Elvette a jövőmet. Az egyetlen dolgot, amire mindennél jobban vágytam.
Tudta, hogy az volt minden vágyam, hogy egy nap anya legyek,
és saját családom legyen.
A párbajon kész voltam inkább meghalni, minthogy a házassággal elvegyem az álmát.
Kész voltam meghalni önért.
Ön erőltette a házasságot. Azt mondta, megelégszik velem.
Az azelőtt volt, hogy kiismertem.
Tudja, hogy még szántam is?
„Szegény Simon”, gondoltam.
„Hogy fájhat neki, hogy nem ismerheti meg az apaság örömét.”
- Nem kértem, hogy szánjon. - Én pedig, hogy eláruljon!
Daphne…
- Én… - Mit akar mondani?
Hogy szeret engem? Nem, biztosan nem.
Nem ismeri ennek a szónak a jelentését. Az ember nem hazudik a szerelmének.
Nem csalja tőrbe a szerelmét. Nem alázza meg.
Talán nem tudok sokat, ahogy azt ki is hangsúlyozta.
De egy dolgot igen. Hogy ez nem szerelem.
Szerelemben és háborúban mindent szabad.
De bizonyos csatáknak nincs győztese.
Csak összetört szívek sora marad utánuk,
és elgondolkozunk, hogy vajon ez az ár megérte-e a harcot.
Szeretteink képesek a legmélyebb sebet ejteni rajtunk.
Hisz mi lenne törékenyebb…
az emberi szívnél?
A feleség és férj közötti szent kapocs magánügy.
De hadd mondjam el,
hogy tudomásomra jutott, valakit tőrbe akarnak csalni.
Mi az?
Eddig is eléggé kijutott a bajból Featheringtonéknak, de kiderült,
hogy Miss Thompson állapotos…
és már csodás városunkba való érkezésének első napján is az volt.
Habár a szükség törvényt bont,
úgy vélem, sokan egyetértenek velem abban, hogy ez már túlment egy határon.
Talán ezt látta az egyetlen kiútnak,
vagy nincs benne semmi szégyenérzet.
De kérdem én,
a cél szentesíthet valaha ilyen megátalkodott eszközt?
A feliratot fordította: Lipták-Pikó Judit