‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב, מיס.‬
‫רוז.‬
‫אמי כבר התעוררה?‬
‫לא שתיתי יתר על המידה.‬
‫באמת, פשוט לא ישנתי היטב בלילה.‬
‫אביא לך כוס של ביצים לא־מבושלות עם שום.‬
‫זה יעשה לך טוב.‬
‫הוטב לך, יקירתי?‬
‫אולי גם אני נדבקתי במחלה‬ ‫שבגללה חזרת הביתה לפני סוף המסיבה.‬
‫יש לי כאב ראש נוראי.‬
‫מה קרה?‬
‫אני מאורסת.‬
‫בחיי, אלה בשורות נפלאות.‬
‫אז תהיי נסיכה.‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫לא אהיה. אימא, אני מאורסת לדוכס.‬
‫הדוכס ביקש את ידי, והסכמתי.‬
‫אינך נראית מרוצה. מה הבעיה?‬
‫לא… אין שום בעיה.‬
‫זה פשוט קרה בזריזות רבה.‬
‫לא היה לי רגע לעכל את זה.‬
‫אבל אני מאושרת, אימא. באמת.‬
‫בוודאי.‬
‫את תהיי דוכסית!‬
‫יקירתי!‬
‫ידעתי שיש ביניכם משהו!‬
‫תחבולה או לא!‬
‫ספרי לי. גלי לי הכול.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫כה מאוהבת.‬
‫לא ברור מדוע אני נדרשת‬ ‫להתאפק חודש שלם עד החתונה.‬
‫אולי נשיג אישור מיוחד להתחתן השבוע?‬
‫אינני רוצה לשקר לך,‬
‫אך הדוכס ואני…‬
‫אין צורך שתאמרי לי דבר.‬
‫מה שלא קרה ביניכם, זה בסדר.‬
‫אני יודעת שהחברה המהוגנת‬ ‫נוטה להקים סערה סביב עניינים שכאלה,‬
‫אך כשמדובר באהבה,‬ ‫דברים שכאלה קורים בתדירות גבוהה מהצפוי.‬
‫אפילו אביך ואני…‬
‫התקשינו לשלוט בתשוקותינו.‬
‫המשקה שלך, גבירתי.‬
‫אין בו צורך, וילסון.‬
‫הוקל לי מאוד.‬
‫יש לנו חתונה לתכנן!‬
‫בעוד שלושה ימים.‬
‫ילדתי היקרה,‬
‫השגת את מה שתמיד רצית.‬ ‫את מתחתנת מתוך אהבה!‬
‫אפשר לומר שהצניעות היא מידה טובה,‬
‫אך סופרת זו בוודאי אינה אשת מידות.‬
‫לפיכך, הנני מתכבדת לבשר‬
‫את הבשורה שאחרים פקפקו בה,‬
‫שלא היה לי בה כל ספק.‬
‫זו תהיה החתונה המפוארת של השנה.‬
‫צבעונים מלוא ההיכל הגדול, ומשי משובח.‬
‫רק הטוב ביותר לעלמה ברידג׳רטון ולאחייני.‬
‫החדש של ויסלדאון?‬
‫כיצד תיארה את רגע הניצחון שלי?‬
‫״אבן החן של העונה מצאה לה בן זוג,‬
‫והתארסה רשמית‬
‫לדוכס הייסטינגס.״‬
‫קרה משהו?‬
‫הכלה, מן הסתם,‬
‫נרגשת לקראת החתונה שבדרך…‬
‫אצטרך להימדד לשמלה,‬
‫ולמלתחה שלי, ו…‬
‫בטח שכחתי משהו, רוז.‬
‫אני אדאג לכול.‬
‫תארי לך! בשבת כבר תהיי דוכסית.‬
‫…שצפויה להתרחש בהקדם.‬
‫כמובן, יש רק שתי סיבות‬
‫להשיג אישור מיוחד ולמהר לחופה:‬
‫אהבת אמת,‬
‫או הסתרתו של סקנדל.‬
‫איך זה, אחותי, להיות מאוהבת?‬
‫אני מתארת זינוק ממצוק‬ ‫והתרסקות על הקרקע.‬
‫דימוי הולם?‬
‫חוששני שאינני מוצאת את המילים,‬ ‫הייסינת׳ היקרה.‬
‫אך אלואיז, בוודאי תגלי בעצמך‬ ‫את נפלאות האהבה בעונה הבאה.‬
‫את חושבת שאלך בדרכך, אחותי היקרה?‬
‫אין גורל מר מזה.‬
‫את מודעת לכך שאני מציבה את הרף‬ ‫לזיווג העתידי שלך, כן?‬
‫תגידי תודה.‬
‫הדבר היחיד שאני מודה עליו הוא שאינני את.‬
‫ושלעולם לא אהיה.‬
‫מיס דפני.‬
‫הוד מלכותו, הנסיך פרידריך, בא לבקרך.‬
‫אני מתנצלת.‬ ‫-אין לך כל סיבה להתנצל.‬
‫לא הבטחת לי דבר.‬
‫אם כי חשבתי שהגענו להבנה‬
‫בשיחותינו על העתיד.‬
‫אך…‬
‫זו אשמתי.‬ ‫טעיתי בפירוש תשומת לבך המנומסת.‬
‫לא. לא טעית בפירוש.‬
‫אז מדוע…‬
‫התארסת לו מרצונך החופשי, הלא כן?‬
‫כי אם הדוכס מכריח אותך…‬ ‫-מכריח אותי?‬
‫חי נפשי. אם כבר, אני מכריחה אותו.‬
‫התכוונתי לומר…‬
‫שהאהבה היא, בוודאי, הכוח הגדול מכולם.‬
‫מרגע שהדוכס ואני הבנו‬ ‫שאנו מאוהבים עד כלות,‬
‫אין דבר שיעמוד בפנינו.‬
‫אפילו לא, צר לי לומר,‬
‫חיזוריו של גבר טוב ונדיב כמוך.‬
‫אז לא נותר לי אלא לאחל לך‬ ‫חיים מאושרים עם בעלך החדש.‬
‫היה לי לעונג, מיס ברידג׳רטון.‬
‫הייסינת׳!‬
‫לא יכולתי להתאפק, אחותי.‬
‫אך אני מוכרחה לומר…‬
‫אני מקווה שהצעת הנישואין של הדוכס‬ ‫הייתה רומנטית כמו זו.‬
‫לא קבענו בשעה עשר?‬
‫אכן.‬
‫הנה הוא.‬
‫אל תטרח למהר כל כך.‬
‫ברכות מקרב לב, הוד מעלתך.‬
‫אשמח לראות בך בן משפחה.‬
‫גם אני.‬
‫הבאת את בית המרזח איתך, ילד?‬
‫שמא… נתהלך?‬
‫את…‬ ‫-אתה…‬
‫התכוונתי לשאול‬
‫אם ניסית לשתות ביצים לא־מבושלות עם שום.‬
‫שמעתי שזו תרופת פלאים…‬
‫נגד ההשפעה המתמשכת של…‬
‫מה עמדת לומר?‬ ‫-מה?‬
‫קודם, עמדת לומר משהו.‬
‫אינני זוכר.‬
‫סיימון, הבט בי.‬
‫תראו, הנה הזוג הכי מדובר בבון־טון.‬
‫איזה זוג מושלם.‬
‫אכן.‬
‫תקימו משפחה לתפארת, בטוחני.‬
‫תודה.‬
‫אנו כה מאושרים.‬
‫בהחלט.‬
‫אני זוכרת את ההרגשה.‬
‫פרפרים בבטן של אהבה חדשה.‬
‫או משהו דומה.‬
‫מדאם דלקרואה, שלום. אפשר…?‬
‫היא לא פה.‬ ‫-אני צריך רק רגע מזמנה.‬
‫היא לא חייבת לי מזמנה, אני יודע.‬ ‫היא לא חייבת לי דבר.‬
‫בכל זאת, ברצוני לכלכל אותה, כפי שהבטחתי.‬
‫לא יחסר לה דבר.‬
‫תמסרי לה?‬ ‫-איחרת את המועד. סיינה איננה.‬
‫איננה?‬
‫עזבה את העיר?‬
‫אכן.‬
‫כפי שמתברר, אדוני הלורד,‬ ‫היא לא זקוקה לכסף שלך,‬
‫וגם לא לשום דבר אחר ממך.‬
‫תספרי לי איפה היא?‬ ‫-תניח לה לנפשה.‬
‫לא עשית מספיק?‬
‫גב׳ וארלי נתקלה בבעיה אצל התופרת הבוקר.‬
‫מדאם דלקרואה מסרבת למסור לידיה את השמלות‬
‫בטרם תשלום החשבונות מהחודשים האחרונים.‬
‫לא חסרות להן שמלות.‬
‫אולי פשוט ילבשו אותן שוב?‬
‫ואולי פשוט תסתדר בלי הטבק שלך!‬
‫מר קולין ברידג׳רטון מבקש את העלמה תומפסון.‬
‫מר ברידג׳רטון.‬
‫הפרחים נהדרים.‬
‫אני מוחא לך כף, מיס תומפסון.‬ ‫אני מביא לך פרחים בכל ביקור,‬
‫ובכל זאת, את מגיבה בהפתעה בכל פעם.‬
‫עליי להביא לך משהו לא צפוי.‬
‫סלסילת עגבניות, אולי.‬
‫מרינה שונאת עגבניות.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אני אוהבת עגבניות.‬
‫קולין, אתה יודע איפה, ממה ששמעתי,‬ ‫יש להשיג עגבניות מצוינות?‬
‫ביוון.‬
‫אולי תביא משם שיח עגבניות‬
‫למיס תומפסון, כמזכרת,‬
‫כשתשוב ממסעותיך השנה.‬
‫עוד לא החלטתי לאן לנסוע, פן.‬
‫אבל רצית לנסוע כל כך.‬
‫זה נכון. אבל אם אסע,‬
‫אולי יהיו דברים בלונדון‬ ‫שיחסרו לי אפילו יותר מנופי העולם.‬
‫כוס תה, מר ברידג׳רטון?‬
‫בשמחה.‬
‫אימא?‬
‫את באמת חושבת שזה נבון?‬
‫מה כוונתך?‬ ‫-קולין צעיר.‬
‫הוא יחשוב ברצינות על נישואין רק בעוד שנים,‬ ‫וחבל שמרינה תבזבז את זמנה,‬
‫זמן שאין לה, כמובן.‬
‫זה הכול.‬
‫הגבירה לא תכיר את העובדים‬ ‫בבית האחוזה של הדוכס,‬
‫אז תפקידך יהיה לדאוג לצרכיה‬ ‫ולהקל על המעבר.‬
‫אושרה הוא בראש מעיינייך.‬
‫לא!‬
‫הציפוי מוכרח להיות צחור כחבצלת.‬
‫זו משפחה למופת.‬
‫מטען של סוכר לבן טבע בים.‬
‫אין להשיג כזה בלונדון בשום מחיר.‬
‫מיס דפני תעדיף שושנים או פרחי לילך בטקס?‬
‫הגבירה תרצה בעוגה רום או ברנדי?‬ ‫-לשון או ירך חזיר וביצים בקבלת הפנים?‬
‫אינני בטוחה. אשאל.‬
‫רוז, את המשרתת האישית של הדוכסית לעתיד.‬
‫עלייך לדעת דברים שכאלה.‬
‫שמלת הכלולות שלך רחוקה מלהיות מוכנה,‬ ‫מיס ברידג׳רטון.‬
‫אני מבטיחה שלא תתאכזבי.‬
‫היא תזדקק גם לאדרת חדשה,‬
‫ולפריטים אינטימיים יותר.‬
‫ארבע כותנות לילה, אולי? או חמש?‬
‫מדוע שאזדקק לחמש כותנות לילה חדשות?‬
‫הן לא בשבילך, יקירתי,‬
‫אלא בשביל המאהב שלך.‬
‫למה חשבת שנועד ירח הדבש?‬
‫זה יהיה זמן כה מיוחד, יקירה.‬
‫כן, חמש כותנות לילה יספיקו בהחלט.‬
‫דפני!‬
‫כמה מקסים לראותך.‬
‫אני מקווה ששמלת הכלולות שלך‬ ‫תהיה מוכנה בזמן.‬
‫מדאם דלקרואה בטח ממהרת מאוד.‬
‫אימא, תיתני לנו רגע ביחידות?‬
‫עליי להתייעץ עם קרסידה לגבי בד מסוים.‬
‫הטעם שלה מושלם.‬
‫בוודאי, יקירה.‬
‫תהיה לי אדרת חדשה לירח הדבש.‬ ‫מה דעתך על הצבע הזה?‬
‫מעוטרת בפרווה, אולי?‬
‫פרווה? בעונה הזו?‬
‫אני מניחה שזה תלוי.‬ ‫כמה זמן את והדוכס מבלים בחוץ?‬
‫אך את חובבת טיולים בגנים‬ ‫בחצות הליל, כמדומני.‬
‫אינני יודעת למה כוונתך.‬
‫אני בטוחה שראיתי אתכם בגנים‬ ‫בזמן נשף טראוברידג׳,‬
‫ללא שום מלווה.‬
‫כמה מוזר.‬
‫לא זכור לי שיצאתי מן האולם.‬
‫אם כי, בוודאי היה קשה‬
‫לראות את הגנים בבהירות בלילה,‬
‫אלא אם כן יצאת אליהם בעצמך.‬
‫יכולתי לראות את הגן בבהירות רבה‬ ‫מן המרפסת הבטוחה, דפני.‬
‫התרועעת עם הנסיך אך ורק‬ ‫כדי לעורר את קנאתו של הדוכס,‬
‫ואז פיתית אותו לגנים‬ ‫כדי לכפות עליו נישואין.‬
‫לא הייתי מעלה בדעתי שבת ברידג׳רטון‬
‫תגיע לחרפה שכזו.‬
‫שקלי בזהירות את מילותייך, קרסידה.‬
‫בעוד ימים ספורים, אהיה דוכסית,‬
‫ואת תהיי בדיוק כשם שאת עכשיו:‬
‫לא נשואה וחסרת תואר.‬
‫אז תוכלי להיות חברה של דוכסית,‬ ‫או אויבת שלה.‬
‫הבחירה היא שלך.‬
‫ראשית נראה אם תצליחי לגרור אותו לחופה.‬
‫נראה לי שגבר כמו הדוכס‬
‫לא אוהב שכופים עליו דברים.‬
‫באתי להיפרד ממך, דודה.‬
‫אשוב לפרוסיה אחר הצהריים.‬
‫אני אמורה להאמין שאתה באמת‬ ‫משתוקק לחמוצים מתוקים ולכרוב כבוש?‬
‫הילחם עליה!‬
‫הייסטינגס הוא רק דוכס.‬
‫אתה נסיך.‬
‫אין לי עניין בהתפארות בתוארי‬ ‫מול העלמה, וגם אין לי צורך בכך.‬
‫אני שמח בשמחתם.‬
‫כולם שמחים בשמחתם.‬ ‫קראת מה כתבה ויסלדאון, יקירתך.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫זה המלך, הוד מלכותך.‬ ‫-מת?‬
‫צלול.‬
‫היה שלום, אם אתה מוכרח לעזוב.‬
‫אתה אולי שמח להודות בתבוסה,‬
‫אך זו בהחלט לא הגישה שלי.‬
‫סליחה על האיחור.‬
‫אין דבר.‬
‫הארכיבישוף טרם הגיע.‬
‫עלינו לדבר על הנדוניה של דפני.‬ ‫-אין מה לדבר. אני מסרב.‬
‫סליחה?‬
‫אינני מעוניין בתשלום כדי להתחתן עם דפני.‬ ‫זה מנהג מעליב, לדעתי.‬
‫אתה רשאי להפקיד את הכסף בקרן,‬
‫אך שלא יהיו לך ספקות‬ ‫לגבי כוונתי לתמוך באחותך.‬
‫רווחתה באחריותי מעכשיו,‬ ‫ואני לוקח חובה זו במלוא הרצינות.‬
‫אני מתנצל על כך ש…‬
‫טוב…‬
‫ירית לעברי.‬ ‫-כן.‬
‫לולא ירית, הייתי מטיל ספק בכבודך.‬
‫חוץ מזה, מעולם לא היית צלף גדול.‬
‫הסיכויים שלך לפצוע אותי היו גוברים‬ ‫אילו פשוט ירית מעלה באוויר.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫רציתי להביע את תודתי‬ ‫על האישור המיוחד שהענקת לנו.‬
‫אולי, אדוני, מוטב שלא תביע.‬
‫סירוב?!‬
‫מה פתאום?‬
‫משום מה, הארכיבישוף מקנטרברי‬ ‫לא חשב שהוא חייב לי הסבר.‬
‫אם נצטרך לחכות שבועות עד לחתונה,‬ ‫זה ייתן לקרסידה קאופר,‬
‫שלא לדבר על ויסלדאון, וכל אחד אחר,‬
‫זמן רב מדי לחשוף את האמת‬
‫על מה שקרה שם, בגן.‬
‫סיימון…‬
‫ליידי דנברי.‬
‫ברוכה הבאה!‬
‫ברוכה הבאה! כולם רעבים כמוני?‬
‫די… זה מצב רוח קודר‬
‫יחסית לחגיגה לה ציפיתי. מה כבר קרה?‬
‫אנתוני?‬
‫בקשתנו לאישור מיוחד נדחתה.‬
‫מה?‬ ‫-הארכיבישוף לא ראה צורך.‬
‫הארכיבישוף אינו האחראי לכך,‬
‫אלא המלכה.‬
‫אולי היא נפגעה כשדחית את אחיינה,‬
‫או שפשוט משעמם לה.‬
‫כך או כך, זה לא מבשר טובות‬ ‫לגבי עתידה של בתך בחברה,‬
‫וגם לא של יתר בני ברידג׳רטון.‬
‫בטח אפשר לעשות משהו.‬
‫תנו לה את מה שהיא רוצה:‬
‫תשומת לב.‬
‫הופיעו לפני המלכה בעצמכם‬ ‫ובקשו ממנה באופן אישי.‬
‫אך תחנונים לא ישפיעו עליה,‬
‫והיא רגישה אף לניחוח הדקיק ביותר של רמייה,‬
‫אז אל תפריזו.‬
‫ספרו לה שאתם מאוהבים.‬
‫זה קל, ופשוט, ונכון.‬
‫אתם מסוגלים לעשות זאת, הלא כן?‬
‫יפה. ועכשיו,‬
‫איפה סעודת הערב שהובטחה לי?‬
‫ברידג׳רטון! כמה טוב שבאת.‬
‫לא הייתי מחמיץ זאת.‬
‫אנא, היכנס.‬
‫תרגיש כמו בבית.‬
‫הייתי עורך לך סיור,‬ ‫אך חובותיי כמארח קוראות לי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫סליחה, אנו מכירים?‬
‫אין צורך שנכיר.‬
‫אתה מבני ברידג׳רטון, כן?‬
‫אני רואה ששמי הולך לפניי.‬
‫לא בדיוק משהו להתפאר בו.‬
‫אם עשיתי משהו שמשך את תשומת לבך,‬ ‫זה דבר טוב, אני חושב.‬
‫כדאי שתלך הביתה לאחיך, אולי.‬
‫אך קבלת הפנים שאני זוכה לה כאן‬ ‫חמימה בהחלט.‬
‫ברידג׳רטון.‬
‫ככה נשמעת המנגינה?‬
‫זה שיר אהבה ארור, נדמה לי.‬
‫טוב לשמוע שהסוגה חביבה עליך.‬
‫איפה המשקה שלי?‬
‫סילקו אותך?‬
‫אלוהים, סילקו אותך…?‬
‫באמת יהיה נורא כל כך להיות נשוי לה?‬
‫אני יודע שהיא יקרה לך.‬
‫רגשותיי לא שייכים לעניין.‬ ‫למעשה, הם שגרמו לתסבוכת הזו.‬
‫נתתי להם לגבור עליי.‬
‫ועכשיו היא נאלצת להילחם‬ ‫למען חתונה שהיא כלל לא רוצה בה.‬
‫נראה לך שמישהו כתב שיר אהבה על זה?‬
‫היי, שינגן את השיר על הרעיה הכלואה!‬
‫טוב, ידידי. זה הזמן לקחת אותך מכאן.‬
‫הזמנתי את הלורד רטלדג׳‬ ‫לארוחת צהריים אצלנו בשבת.‬
‫עד אז, עלייך לאזור את ההתלהבות הראויה‬
‫להצעת הנישואין שלו.‬
‫גם אם אתכונן עד יום הדין,‬
‫לא אצליח לחייך אל מול גורל אומלל שכזה.‬
‫חרף כל המכשולים,‬
‫הצלחתי למצוא גבר‬
‫שיתעלם ממצבך הנוכחי,‬
‫ויציע לך מידה של ביטחון.‬
‫את צריכה להרעיף עליי תודות,‬
‫אך את רק יושבת כאן בפרצוף חמוץ.‬
‫זה בגלל מר ברידג׳רטון?‬
‫הוא מחבב אותי.‬ ‫הוא יציע לי נישואין, אני בטוחה בזה.‬
‫בקושי יבש החלב על שפתיו.‬
‫יש לו שני אחים גדולים, בעצמם רווקים.‬
‫עלייך לנתק כל קשר עם קולין ברידג׳רטון,‬
‫אחרת אנעל אותך בחדר זה‬ ‫עד ליום בו הלורד רטלדג׳ יישא אותך לאישה.‬
‫ליידי פת׳רינגטון, חכי.‬
‫את צודקת. היית טובה אליי,‬
‫ואני רוצה לגמול לך על טוב לבך.‬
‫אם אתחתן עם מר ברידג׳רטון,‬
‫זה יצרף אותך למשפחה שהיא,‬ ‫ממה שהבנתי, בעלת השפעה רבה מאוד.‬
‫חשבי כמה זה יוכל לעזור לבנות שלך.‬
‫תני לי עד שבת.‬
‫אם לא אשיג הצעת נישואין‬ ‫ממר ברידג׳רטון עד אז,‬
‫אסכים לקבל את הלורד רטלדג׳ כשחיוך על פניי.‬
‫ילדתי, בעוד שישה חודשים תהיי אם.‬
‫שבעה, אם יהיה לך מזל.‬
‫וגם אם יקרה נס‬
‫וקולין ברידג׳רטון יציע נישואין מחר,‬
‫החתונה תקרה רק בעוד שבועות.‬
‫זה רק בהנחה שנחכה עד ליל הכלולות‬
‫כדי לממש את נישואינו.‬
‫תפתי אותו?‬
‫אעשה כל מה שיידרש.‬
‫בסדר.‬
‫יש לך עד יום שבת.‬
‫מלכי.‬
‫אין צורך בגינונים רשמיים, לוטי. שבי עמי.‬
‫מה שלום ג׳ורג׳ הקטן?‬
‫טוב, הוא כבר לא קטן כל כך.‬
‫הולך ומשמין מיום ליום, למעשה.‬
‫בטוחני.‬
‫נתיניך מתגעגעים אליך, יקירי.‬
‫אני מתגעגעת אליך.‬
‫אני כאן, לוטי.‬
‫בדיוק נזכרתי בפעמוניות שבגינת הקוטג׳.‬
‫את זוכרת שראית אותן לראשונה?‬
‫אמרת שזה כמו לטייל על עננים.‬
‫בדיוק מילאת את המכלאה בקנגורו, משום מה.‬
‫כן…‬ ‫-יצורים איומים.‬
‫מה שלום הגנים?‬
‫בשיא פריחתם.‬
‫אחרי שתסעד, אולי נטייל, כמו פעם.‬
‫ומה שלום אמילי היקרה?‬
‫אולי תקראי לה שתבוא?‬
‫ג׳ורג׳,‬
‫אמיליה חלתה…‬
‫לפני כמה שנים.‬
‫היא באה לחדרי לפני כשבועיים.‬
‫לא ראית אותה?‬
‫היא איננה, ג׳ורג׳.‬
‫מה…‬
‫עשית משהו? מה עשית?‬
‫מה עשתה האישה הזאת לבתי?‬
‫הוד מלכותך…‬
‫לא! מה עשית?‬
‫מה עשית?‬
‫לא, חזרי הנה!‬
‫היא רצחה את בתי!‬
‫כלבה שכמוך!‬
‫מיס?‬
‫רוז.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אינני מצליחה לישון.‬
‫גם את ערה בשעה מאוחרת, הלא כן?‬
‫העבודה רבה.‬
‫אם את חוששת לקראת החתונה, אין צורך.‬
‫אני מבטיחה לך, אני מסתדרת היטב.‬ ‫הכול יהיה מוכן.‬
‫אני בטוחה בכך.‬
‫את לא הסיבה לכך שאני מוטרדת.‬
‫הדוכס…‬
‫הוא ניסה להתחמק מהחתונה?‬ ‫-לא.‬
‫אך אולי הוא יעשה זאת.‬
‫כל גבר נתקף ספקות לקראת היום, מן הסתם.‬
‫אין לזה משמעות.‬
‫הוא יהיה לך לבעל טוב,‬
‫וגם אב טוב.‬
‫מיס?‬
‫הוא לא יכול להביא ילדים לעולם.‬
‫אינני יודעת עד כמה קשה‬ ‫המגבלה הגופנית שלו,‬
‫אך אני מניחה שהיא גורמת לדוכס סבל רב מאוד.‬
‫יש לי דודה.‬
‫היא גרה בגריניץ׳, עם בעלה.‬
‫הם נשואים כבר עשר שנים,‬
‫ומעולם לא נתברכו בילדים,‬ ‫אך הם עדיין ביחד, כבעל ואישה.‬
‫הם זוג מאושר.‬
‫מפני שיש ביניהם אהבה.‬
‫לפחות יש לדודתך את זה.‬
‫לא אעכב אותך, רוז. בטח יש לך מאה עיסוקים.‬
‫כמובן, מיס. לילה טוב.‬
‫אתה מסריח.‬
‫ניקי! תפסיק להציק לו.‬
‫למה הכול… בוהק כל כך?‬
‫לא סתם קוראים לזה ״אור יום״.‬
‫פחם ושמן יספגו את מה שיש לך בבטן.‬
‫תאכל.‬
‫אם אכן אתחתן,‬
‫אני רוצה ששניכם תהיו שם.‬
‫״אם״?‬
‫נראה שהוא חושב שיש לו ברירה אחרת.‬
‫זה יהיה לנו לכבוד.‬
‫יפה.‬
‫סיפרת לדוכס על סדרת קרבות הראווה שלך?‬
‫אליס…‬
‫ויל מחפש משקיעים נוספים לסדרת קרבות.‬
‫אולי, הוד מעלתך,‬
‫אתה וגיסך־לעתיד תרצו להשקיע?‬
‫הרוזן בוודאי חייב לך, לאחר שירה לעברך.‬
‫אליס!‬ ‫-מה?‬
‫הוד מעלתו מבין בוודאי‬ ‫את היסודות שבבסיס הנישואין.‬
‫ואם לא, הוא עוד יבין.‬
‫את כל מה שאתה יודע, אני יודעת,‬ ‫ואת כל מה שאני יודעת…‬
‫אתה קולט בסופו של דבר.‬
‫אל תשים לב אליה.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫טוב, חמודים. בואו. החוצה.‬
‫אינך מסוגלת לקידה עמוקה יותר?‬
‫על הברכיים האלה? כן, הוד מלכותך.‬
‫בסדר.‬
‫יגשו לפניי הצעירים.‬
‫לפי השמועה שהגיעה לאוזניי,‬ ‫בקשתכם להיתר מיוחד להינשא סורבה.‬
‫לא ברור לי מה, לדעתכם, עליי לעשות בנדון.‬
‫ובכן? שטחו את טענותיכם.‬
‫הוד מלכותך,‬
‫אני מבטיחה לך:‬ ‫לא קרה דבר בלתי־ראוי.‬
‫אנו פשוט מאוהבים עד מאוד.‬
‫אמנם החמיאו לי מאוד‬
‫חיזוריו של אחיינך, הנסיך,‬
‫אך פשוט לא יכולתי להתעלם‬ ‫מרגשותיי כלפי הדוכס.‬
‫את מבינה, הוד מלכותך…‬
‫זו הייתה אהבה ממבט ראשון.‬
‫זו לא האמת, הוד מלכותך.‬
‫העלמה מחמיאה לי,‬
‫אך זו לא הייתה אהבה ממבט ראשון.‬ ‫לא אצלה ולא אצלי.‬
‫הייתה משיכה, בהחלט. לפחות מצדי.‬
‫אך העלמה ברידג׳רטון ראתה בי‬ ‫אדם חצוף, יהיר, לא ישר.‬
‫טענות הוגנות.‬
‫ואני חשבתי שהיא מתחסדת‬ ‫שעוד לא יבש החלב על שפתיה,‬
‫וגם אחותו של חברי הטוב ביותר,‬ ‫כך שרומנטיקה לא באה בחשבון מבחינת שנינו.‬
‫אך מעצם פסילתה, מצאנו דבר גדול בהרבה.‬
‫מצאנו חברוּת.‬
‫העלמה ברידג׳רטון ואני שיטינו‬ ‫בכל מייפייר במשך זמן־מה.‬
‫גרמנו לכולם להאמין שאני מחזר אחריה,‬
‫אך למעשה, מלכתחילה,‬
‫פשוט נהנינו כל כך יחדיו‬ ‫שהזמן שבילינו לחוד היה בלתי נסבל.‬
‫מעולם לא אהבתי במיוחד לפלרטט,‬
‫או לפטפט, או…‬
‫או לשוחח, בכלל.‬
‫אבל עם דפני,‬
‫העלמה ברידג׳רטון…‬
‫השיחה תמיד באה בקלות.‬
‫צחוקה משמח אותי.‬
‫מילא לפגוש אישה יפה,‬
‫אבל לפגוש את חברתך הטובה ביותר ביפה בנשים…‬
‫זה משהו שונה לגמרי.‬
‫ואני מתנצל,‬
‫אך עליי לומר שרק כשהנסיך הגיע הבנתי‬
‫שאינני רוצה את מיס ברידג׳רטון‬ ‫רק בתור חברה.‬
‫רציתי שהיא תהיה אשתי.‬
‫אני רוצה שהיא תהיה אשתי.‬
‫לכן, אני מפציר בך…‬
‫אל תאלצי אותנו לחכות.‬
‫סיימון…‬
‫אתה אדם נבון,‬
‫או שאולי נפל בחלקך מזל גדול:‬ ‫ההבנה שהחברוּת‬
‫היא היסוד הטוב ביותר למערכת נישואין.‬
‫גם אם היסוד הזה מתפורר רגע אחרי שנבנה.‬
‫אשאיר את הבחירה בידייך,‬
‫ברצונך להתחתן עם גבר זה?‬
‫יקיריי,‬
‫התכנסנו כדי לאחד את גבר זה ואת אישה זו‬
‫בברית הנישואין.‬
‫אומרים כי הנישואין מכילים בתוכם‬
‫פחות יופי, אך יותר בטחה, מן החיים לחוד.‬
‫בשם האב, הבן, ורוח הקודש,‬
‫אמן.‬
‫אני מכריז בזאת כי הנכם בעל ורעיה.‬
‫אני מניחה שמגיעים לך איחולים.‬
‫אנחנו חברות, אחרי הכול.‬
‫אני מקווה שתזכרי את טוב הלב שגיליתי‬ ‫כששמרתי את סודותייך,‬
‫ושתגמלי לי באחד הימים.‬
‫תיהני מניצחונך, הוד מעלתך.‬
‫ומה איתו?‬
‫הוא נראה…‬
‫נעים.‬
‫או הוא?‬
‫עיניים טובות.‬
‫בעל ראוי, אני מאמינה.‬
‫פן, אינני מכירה את הגברים האלה,‬ ‫ואין לי זמן בשבילם.‬
‫איפה קולין?‬
‫קחי לך כל אחד אחר מלבדו.‬
‫אני והוא חברים, מרינה. מימים ימימה.‬
‫אינני רוצה שהוא ייפול בפח‬ ‫וייכלא במחויבות לחיים שלמים.‬
‫אל תעשי את זה לגבר טוב.‬
‫שאפיל ברשתי גבר רע, אם כן?‬
‫אולי נאה בעינייך שאבלה את חיי‬ ‫בחברת גבר שמתייחס אליי כמו אל בהמה?‬
‫אני רק…‬ ‫-מה עליי לעשות, פנלופי?‬
‫אהיה רעיה טובה לקולין,‬ ‫והוא יהיה בעל ואב טוב,‬
‫גם אם הוא צעיר, וחביב עלייך.‬
‫מיס תומפסון,‬
‫תשמחי לשמוע שהלורד רטלדג׳ כבר אינו פנוי.‬
‫הוא מאורס,‬
‫נכון לבוקר זה.‬
‫זה…‬
‫כמה נורא.‬
‫נקווה שתכניתך לגבי מר ברידג׳רטון תעלה יפה.‬
‫זו תקוותך האחרונה.‬
‫עליי…‬ ‫-ועליי גם.‬
‫חוששני שראשי מעט סחרחר.‬
‫אולי אתה מכיר מקום פרטי יותר, בו אוכל…‬
‫להסדיר את נשימתי?‬ ‫-בהחלט, מיס תומפסון. אנא.‬
‫כאן הרבה יותר נוח. תודה לך.‬
‫אם כי עדיין רועש למדי.‬
‫בוודאי.‬
‫אסור לנו להיות כאן לבדנו.‬ ‫-לא. אסור לנו.‬
‫אינני מאמין שאני אומר זאת,‬
‫אך אסור שנמשיך הלאה.‬
‫את ליידי,‬
‫ועליי לשמור על כבודך ועל כבודי,‬
‫חרף הפיתוי לפעול אחרת.‬
‫העלבתי אותך?‬ ‫-לא.‬
‫אתה צודק.‬
‫אני ליידי,‬
‫אינני נשואה,‬
‫ואתה…‬
‫אתה…‬
‫ג׳נטלמן.‬
‫אז הינשאי לי.‬
‫אני יודע שהכרנו רק לפני זמן קצר, אבל…‬
‫היית רוצה להינשא לי, מיס תומפסון?‬
‫אהיה מאושרת להינשא לך!‬
‫אז למה לחכות?‬ ‫-כך בדיוק חשבתי.‬
‫נינשא בטרם סוף העונה.‬
‫זה עיכוב ממושך למדי.‬
‫או פשוט רומנטי.‬
‫מגיעה לך חתונה מפוארת.‬ ‫המשפחות יזדקקו לזמן כדי לתכנן.‬
‫היא תהיה נהדרת, אני מבטיח לך.‬
‫אך בואי נשמור זאת בסוד בינתיים.‬ ‫זה יומה הגדול של אחותי.‬
‫כמובן.‬
‫הוד מלכותך.‬
‫אני מוכרחה לומר:‬ ‫אני מתכבדת ואסירת תודה לארח אותך.‬
‫ואני מוכרחה לומר שאני מקווה שבחרת נכונה.‬
‫טוב, כך או כך,‬
‫אני מניחה שתיהני מליל הכלולות, לכל הפחות.‬
‫את בהחלט נהנית לפזר סודות, מה?‬
‫ילדה יקרה, האם יצאת מדעתך?‬ ‫כולם נהנים להפיץ סודות.‬
‫אחרת, מה פשר הצלחת‬ ‫כתב העת של ליידי ויסלדאון?‬
‫ההאשמה מחמיאה לי, אך היא פשוט אינה נכונה.‬
‫בכל זאת, כשתחשפי את זהותה של הסופרת,‬ ‫אנא גלי לי.‬
‫את חושבת שוויסלדאון היא ליידי דנברי?‬
‫הוד מלכותך.‬
‫אילו ראיות אספת?‬
‫את רוצה לדעת אילו ראיות אספתי‬
‫בחיפושי אחר ליידי ויסלדאון?‬
‫את מבקשת ממלכתך לשאול בשנית?‬
‫גלי לי מה את יודעת.‬
‫ובכן, אני מאמינה שהיא אלמנה.‬
‫מן הסתם, ידה משגת…‬
‫מסיבה מהנה ביותר.‬
‫אכן.‬
‫ברידג׳רטון…‬
‫בקשר ללילה ההוא…‬
‫מה קרה בלילה ההוא?‬
‫כמדומני, לא קרה דבר.‬
‫בסדר גמור.‬
‫יקירתי. את מכירה את מר ברידג׳רטון.‬
‫אשתי.‬
‫הגברת לוסי גרנוויל.‬
‫נעים מאוד, מר ברידג׳רטון.‬
‫שוחחתי עם הדוכס.‬
‫לפחות אתה.‬
‫הוא סירב לנדוניה שלך.‬
‫כך אתה מנסה לעודד את רוחי?‬
‫הוא סירב למענך, אחותי.‬
‫אפקיד את הכסף בקרן, כדי שתוכלי להשתמש בו‬ ‫כפי שתמצאי לנכון. לילדיכם, אולי.‬
‫בטח תתברכו בכמות כזו של ילדים‬ ‫שאימא תחוויר לעומתה.‬
‫קרה משהו?‬
‫אני…‬
‫זה…‬
‫אני זקוקה לרגע. סלח לי.‬
‫בטח קשה לעזוב את הבית הזה.‬
‫יש לי זיכרונות רבים מכאן.‬
‫ויהיו לך חדשים, בחברת בעלך.‬
‫בעלי.‬
‫כמה מוזר להיות מסוגלת לומר זאת סוף סוף.‬
‫טוב, לא אוכל לדחות עוד את השיחה הזו.‬
‫ביום חתונתי,‬
‫התעקשתי שהטבח יביא עוד ועוד מזון,‬
‫גם בגלל שלא רציתי שהחגיגה תיגמר, אבל…‬
‫אני מוכרחה להודות שגם חששתי מאוד מפני…‬
‫מפני ליל הכלולות שלי.‬
‫למעשה, הייתי מלאה למדי כשהגענו לבית אוברי.‬
‫אני בהחלט לא ממליצה על כך.‬
‫טוב…‬
‫על מה את ממליצה, אימא?‬
‫אני יודעת שאת והדוכס…‬
‫מה שלא התרחש ביניכם…‬
‫ייתכן שכמה דברים כבר ידועים לך.‬
‫אני לא יודעת דבר, אני מבטיחה לך.‬
‫ובכן, יש דברים מסוימים שכדאי שתדעי,‬
‫דברים מסוימים שיתרחשו,‬
‫בהשתתפותך ובהשתתפות בעלך.‬
‫הדוכס, מן הסתם.‬
‫הוא… את מבינה…‬
‫אקט הכלולות, ש…‬
‫עתה, משנישאתם, אתם רשאים לבצע.‬
‫אם קשה כל כך לדון בו,‬ ‫כמה קשה לבצע אותו?‬
‫הוא לא קשה לביצוע, יקירתי. הוא…‬
‫טבעי ביותר.‬
‫כשם שהגשם משקה את השדה בסתיו,‬
‫ובאביב, פרחים צומחים.‬
‫בצעירותך, את זוכרת‬ ‫שהיו לנו שני כלבים, בכפר?‬
‫כלבי באסט, למעשה.‬
‫נכון! ואף אחד לא הסביר את זה להם,‬
‫אבל נולדו גורים.‬
‫אני מבינה. אז…‬
‫אז האקט הזה, מטרתו היא להביא ילדים?‬
‫כן!‬
‫אבל…‬
‫מה יקרה אם הדוכס ואני‬ ‫לא נוכל להביא ילדים?‬
‫זה ימנע מאיתנו את ביצוע האקט כליל?‬
‫בכלל לא יהיה לנו ליל כלולות?‬
‫יקירתי, זה מה שמטריד אותך?‬
‫דפני, יש ביניכם חיבור עמוק.‬
‫בסיכומו של דבר, כל השאר לא משנה.‬
‫אין סיבה לדאגה.‬
‫עוד יש לי שאלות רבות, אימא.‬
‫הם מביאים את הכרכרות.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫אולי אבוא איתך? תמיד רציתי לגור בטירה.‬
‫אם דפני תיקח איתה מישהו, גרגורי,‬ ‫היא תיקח אותי.‬
‫אתם תישארו כאן עד שאחותנו היקרה‬ ‫תזמין אותנו לביקור.‬
‫כלומר, אם היא תזמין אותנו.‬ ‫בטח תיהני מהשקט והשלווה.‬
‫כולכם תחסרו לי מאוד.‬
‫אפילו אני?‬
‫אפילו אתה.‬
‫יש לי מתנה בשבילך.‬
‫היא בקומה העליונה,‬ ‫ומורכבת מארבעה קירות ומיטה נוחה מאוד.‬
‫אני מניחה שהאור בחדרך נעים למדי.‬
‫אני יודעת שאנחנו שונות בתכלית,‬
‫אבל דבר אחד משותף לשתינו:‬
‫הידיעה שאת תפלסי את דרכך בעולם הזה.‬
‫אני בטוחה בכך, אלואיז.‬
‫כתבי לי ברגע שתגיעי.‬
‫כמובן, אימא.‬
‫את תהיי דוכסית נהדרת.‬
‫נגיע לפונדק לפני רדת החשכה.‬
‫לפונדק?‬
‫הדרך לקלייבדון ארוכה מדי,‬
‫והדרכים לא בטוחות לאחר השקיעה.‬ ‫נצטרך לנוח לפני שנמשיך בבוקר.‬
‫אז נבלה את ליל הכלולות שלנו בפונדק?‬
‫אני…‬
‫הייתי צריך לומר לך.‬
‫כלל לא.‬
‫אני מקווה שהכול לשביעות רצונכם.‬ ‫אם תזדקקו למשהו נוסף,‬
‫לא משנה מה… אנא הודיעו לי.‬
‫הנה.‬
‫חדרך, הוד מעלתך, נמצא כאן.‬
‫ביקשתי חדר נפרד.‬
‫כן.‬
‫ש…?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫כדאי ש… נרד למטה לסעוד.‬
‫דפני?‬
‫אינך רעבה? האוכל פה מצוין, אני מבטיח לך.‬
‫בביקורי האחרון…‬ ‫-אינני מעוניינת בארוחת ערב!‬
‫במשך שלושת הימים האחרונים,‬ ‫רציתי להיות לבדי איתך,‬
‫רציתי לדבר איתך, רציתי לדעת!‬
‫אני מבינה שאינך רוצה לראות אותי,‬
‫שאתה מעדיף להישאר בחדרך הנפרד,‬
‫ולסעוד איתי בשתיקה בליל הכלולות שלנו, אבל…‬
‫זה לא מה שהייתי מעדיף.‬ ‫-סיימון…‬
‫טעות בידך.‬
‫התחמקת ממני.‬ ‫-כדי לתת לך את החופש שלך.‬
‫אמרת לי כמה מילים בקושי.‬
‫כדי שלא אטעה בדבריי.‬
‫בקושי יצרת איתי קשר עין.‬ ‫-כי לא יכולתי לסבול את הייסורים שגרמתי לך.‬
‫אתה לא…‬
‫אני זו שכלאה אותך בנישואין האלה.‬
‫אני כלאתי אותך.‬
‫התייסרתי בשלושת הימים האחרונים,‬
‫לא מסוגל לדבר איתך, או להיות איתך ביחידות,‬
‫משום שידעתי שלא רצית שום קשר אליי.‬
‫וזה מובן, אחרי שאילצתי אותך‬ ‫להקריב קורבן כה גדול.‬
‫רצית חיים עם ילדים.‬
‫משפחה.‬
‫רצית חיים עם גבר שהכרת באמת.‬
‫רצית נישואין מתוך אהבה, ועם זאת…‬
‫ועם זאת,‬
‫זה שונה בתכלית.‬
‫כך רצית לומר?‬
‫תכף אצטרף אליך לארוחת ערב.‬
‫כל הדברים שאמרתי למלכה היו נכונים.‬
‫המחשבות עלייך לא עוזבות אותי.‬
‫מהרוגע שאת משרה עליי בבקרים‬ ‫ועד לשלווה שאת מעניקה לי בערבים,‬
‫ולנוכחותך בחלומותיי…‬
‫אין סוף למחשבותיי עלייך.‬
‫אני שלך, דפני.‬
‫תמיד הייתי שלך.‬
‫אינני מבינה.‬
‫איך אוכל להבהיר את עצמי יותר?‬ ‫-אל תכעס.‬
‫אני לא כועס!‬ ‫-אתה נראה כועס.‬
‫ומוטרד. תראה, אתה ממש סמוק!‬ ‫-כן.‬
‫זה מה שקורה.‬ ‫-כשכועסים.‬
‫כשבוערים בתשוקה נכזבת!‬
‫אתה… בוער בתשוקה אליי?‬
‫למה לדעתך יצאתי אחרייך לגן?‬
‫למה לדעתך יצאתי לגן?‬
‫אילו רק הבטת בי השבוע,‬
‫למשך יותר משתי שניות, היית רואה.‬
‫אותך אינני יכולה להקריב.‬
‫אני בוערת… ‬
‫בשבילך.‬
‫מה אתה…‬
‫סיימון?‬ ‫-את רוצה שאפסיק?‬
‫את רוצה שאפסיק?‬
‫אני רוצה להראות לך עוד.‬
‫עוד?‬
‫נגעת בעצמך?‬
‫כמו שדיברנו?‬
‫הראי לי.‬
‫אני…‬
‫לא יכולה.‬
‫ספרי לי על מה חשבת‬
‫כשהיית לבדך.‬
‫חשבתי על…‬
‫סיימון, קרב אליי עוד.‬
‫זה עשוי להכאיב לרגע.‬
‫חשבתי עליך.‬
‫כשאני נוגעת בעצמי,‬
‫אני תמיד חושבת עליך.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫אני מרגישה…‬
‫נפלא.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬