EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Er det hende?
Den uforlignelige, som fangede prinsens øje.
En spirrevip og ovenikøbet borgerlig.
Alle har vist en mening.
Hvornår mon Hendes Majestæt ankommer?
Jeg er ved at besvime af sult.
Mama! Vi er ved hoffet!
Ingen ser på mig, min kære.
Mama!
Det smager godt.
Du virker lidt anspændt. Det har du været et par dage.
-Jeg har meget at tænke på. -Det har du.
Hendes Majestæt Dronning Charlotte
med sin højvelbårne nevø, prins Frederik af Preussen.
Miss Bridgerton, jeg er henrykt over,
at De tog imod min invitation.
De smigrer mig, Deres Højhed.
Jeg kan ikke lade være. De er perfekt.
Giv hende din gave.
Jeg har en gave til Dem.
Er De utilpas?
Jeg har det glimrende. Naturligvis.
Denne halskæde er … også glimrende.
-Hun bliver en fin prinsesse, ikke sandt? -Naturligvis, Deres Majestæt.
I en by fuld af ambitiøse mødre og lykkeriddere
er det en kunst at gifte sig over sin stand.
Men miss Daphne Bridgertons avancement fra kommende hertuginde til mulig prinsesse
er en bedrift, som selv denne blaserte skribent må rose.
Er det sandt? Bliver jeg en prinsesses søster?
Rolig. Jeg er endnu ikke forlovet med prinsen.
Skal du gå med krone?
Måske ved særlige lejligheder, hvis jeg ægter prinsen.
-Skal du lære preussisk? -Tysk.
Og måske, men kun hvis jeg ægter prinsen.
Skal du flytte til et slot langt, langt borte?
-Burde du ikke være hos din guvernante? -Jo. Hun spørger om det samme som jeg.
Selv om denne skribent ikke vil afskrive hertugen af Hastings endnu,
så har han måske ladet diamanten glide sig af hænde indtil videre,
men jeg er overbevist om, at han aldrig viger tilbage for en kamp.
Taler sækken med tysk accent, eller er det bare noget, jeg tror?
Sig mig, Will, skal du deltage i et boksestævne i dag
eller et komikerstævne?
-Så du har ikke glemt det. -Nej.
Men jeg er bange for, du må kæmpe uden din største beundrer i eftermiddag.
Alice kommer.
Jeg forlader England.
Min opgave er løst.
Det er Wills ikke.
Det er mit livs kamp.
-Jeg er ikke favorit. -Will…
Dine venner ved, du kommer her. Hvem holder på mig, hvis du udebliver?
Jeg har ingen venner.
Efter kampen mod ireren kan du tæve selvmedlidenheden ud af Hans Nåde.
Jeg bønfalder dig om at komme til kampen.
Hans Nåde vil bare undgå
at se Bridgerton-pigen sammen med prinsen.
-Du har nok ret. -I ved godt, jeg står her, ikke?
Jeg er mindre interesseret, end I og lady Whistledown gerne vil tro.
Vi er kun interesserede i at give vores børn mad.
Måske kunne Deres Nåde strenge sig an
og hjælpe med at rejse penge til arrangørerne og os.
Hvad er der? Du elsker mig ikke for min takt.
Hun er dygtig til at sy.
Og naturligvis kan hun synge og spille fint på klaver.
Vis mig et smil,
-Hvabehar? -Jeg vil se dine tænder.
Er hun ubegavet?
Nej da! De er vel nok morsom.
Miss Thompson, vis lord Rutledge dit dejlige smil.
Miss Thompson.
Et menneskes mund siger meget.
Soldatertænder. Taget fra slagmarken.
De var dyre, kan jeg love dig.
Jeg må afprøve hende i selskab med andre,
se hvordan hun arter sig.
Naturligvis.
Vi deltager naturligvis i Trowbridge-ballet.
Meget vel. Farvel, Featherington.
Farvel, Rutledge.
Det kan De ikke mene?
Hvor vover du at være uforskammet?
Ser du, hvad jeg må stå model til?
Jeg har haft besøg af bejlere hver dag.
Jeg vil ikke have den ækle…
Bejlerne er ikke på frierfødder. Der kan gå uger, måneder.
Hvis en af dem giftede sig med dig i morgen, hvad så om seks måneder,
når din unge bliver født sund og rask?
Lord Rutledge mangler en arving. Han vil ikke stille spørgsmål.
-Hun skubbede til mig! -Nej, mig.
Stille, I to. Mine nerver.
Marina?
Skal jeg blive hjemme?
Mind mig om,
hvorfor vi ikke kan sende miss Thompson hjem?
-Det er ikke til diskussion. -En mandlig gæst. Mr. Albion Finch.
Goddag.
Margueritter har altid generet min næse.
Miss Thompson modtager ikke gæster.
Det gør ikke noget. Jeg vil besøge miss Featherington.
Miss Phillippa Featherington?
Tak, hr.
Jeg har aldrig forstået, hvorfor man skal have fjer i håret.
Hvorfor vil en kvinde fremhæve sin lighed med en fugl,
som skræpper for at få en mands opmærksomhed?
Hvorfor kigger vi så?
Fordi jeg ikke vil være i det hus,
hvor alle pludrer om Daphnes fremtidsudsigter.
Gør prinsen stadig kur? Du ser vel frem til forlovelsen.
Pen, når De er forlovet, står jeg for tur.
Jeg håber, Daphne bliver pebermø.
Giftes skal hun jo.
Hvorfor kan vi kun vælge at skræppe og blive gift eller blive i reden?
Hvad nu, hvis jeg vil flyve.
-Ved du, hvem der flyver? -Lady Whistledown. Hun er i himlen.
En forretningskvinde, som narrer alle de fine,
mens hun tager deres penge. Tænk dig et liv, hun må leve.
Uafhængighed. Vær vis på,
hun ikke sidder i en balsal hver aften
og håber at blive smedet i Hymens lænker.
Du får hendes liv til at lyde skønt.
Vi må møde hende.
Så hun kan fortælle, hvordan man undgår en så jammerlig skæbne.
Hun værner om sin sande identitet.
Er vi ikke de kloge piger? Hvis nogen kan finde hende, er det os.
Var det ikke for ugens program, ville jeg hjælpe dig.
Foregiv at være syg.
Sig, du fejler det samme som Marina.
-Hvordan har hun det i øvrigt? -Bedre.
Men jeg kan ikke svigte hende, når hun entrer selskabslivet igen.
Men jeg vil heppe på dig.
Den. Jeg må have en ny pen til min liste over mistænkte.
Tak.
DAGENS KAMP STÅR MELLEM WILL MONDRICH & BILLY GILLESPIE
Hvis mama vidste, jeg var her af alle steder…
Jeg ville nok høre mere for det end du.
Der er din prins. Da du har din udkårne,
vil jeg fortrække, til kampen er slut.
Jeg er glædeligt overrasket over at se Dem her.
Jeg bad Deres bror tage Dem med men gjorde mig ikke store forhåbninger.
De fleste kvinder, jeg har mødt, er for følsomme til disse brutale kampe.
De kan ikke have søstre, Deres Højhed, hvis De finder kvinder sarte og blide.
En tur til modisten, når der er mangel på silke, ville åbne Deres øjne.
Jeg har åbenbart meget at lære.
De må gerne belære mig, hvis De følges med mig.
Miss Bridgerton?
Det vil være mig en fornøjelse.
Mr. Mondrich, har De virkelig trænet med hertugen?
Jeg vil nærmere sige, jeg er hans elev.
-Hans boksebold. -Hans Nåde er beskeden.
Han er en af de mindst sølle, jeg har trænet.
De gør klogt i, ligesom ham, at satse på mig.
Ikke sandt, Hastings?
-Hastings? -Jo da.
Vores undertippede mr. Mondrich vil sejre.
Jeg har sat 40 shillings på mr. Gillespie. Han er trods alt prinsens mand.
Mine damer og herrer, Tag venligst plads.
Nu begynder kampen!
Hold øje med ham!
Frygt ej. Min mand er stærk.
-Ja, igen! -Kom så, Mondrich! Husk fødderne!
Sig mig, savner De deres fædreland?
Jeg har aldrig besøgt Preussen men har læst, der er smukt.
Det har sine gode sider.
Men jeg er uddannet her i England,
og jeg har ofte tænkt, det er det bedste sted at bo
og at opfostre børn.
Undskyld, hvis jeg er for direkte,
men De holder meget af Deres familie, ikke?
Jo. De er de vigtigste, som findes. Står De Deres familie nær?
Jeg voksede op med mange fætre og kusiner og ønsker det samme for mine børn.
Hvis min hustru var med på idéen, selvfølgelig.
Kom så, Billy!
Klø på, Mondrich!
Fokuser, Mondrich! Tænk dig om!
Kom så, Gillespie! Giv ham en på tuden!
Sådan! Igen!
Heja, Mondrich!
-De lovede at betale. -De herrer!
Jeg lover, at De får Deres gevinster.
Om to dage har jeg pengene.
De vanlige udflugter.
Hvad mener De, Bridgerton?
Falder det mere i Deres smag?
Mr. Granville…
De kunne hænge det på Somerset House, højt oppe.
-Ved siden af mit. -Jeg skylder Dem en undskyldning.
Det behøves ikke. Jeg nød faktisk Deres elegante, svidende kritik.
Nå?
Lidt for dystert for mig.
Rystende. Hunden havde fortjent bedre.
Hvor er Deres?
-Min… -Deres værker.
Vil De påstå, De ikke er kunstner?
Af og til ynder jeg da at… Jeg mener, jeg har næsten…
Jeg tror, at "ja" og "tak" er de ord, De leder efter.
Men kig forbi mit atelier.
DE værker, jeg maler af lyst, er der,
og De vil nok finde mit dybfølte arbejde langt mindre…
Hvad kaldte de det? "Koldt og livløst"?
Det får jeg lov at høre for.
Jeg hører, De forlader byen i aften.
De hører korrekt.
Jeg tog fejl af Dem. Jeg var ikke sikker,
men nu står det klart, at De havde reelle hensigter.
Hun har fundet sig en prins, og De rejser bort.
Måske kan vi en dag le ad det?
Måske.
Er De ked af, jeg rejser?
Det er nok at gå for vidt, ikke sandt?
Lord Bridgerton.
Deres Højhed.
Man sagde, De var her. Kan vi tale sammen?
Javist.
-Hvor var du med din bror? -Han holdt godt øje hele tiden, mama.
Det er ligegyldigt. Et boksestævne er ikke et sted for en ung dame.
Er det et sted for en prins? Var han der?
-Det var han. -Det er en grum og brutal adspredelse.
Og hertugen?
-Hvad med ham? -Hvad med ham?
Var han også til stede?
Det ved jeg ikke.
Jeg så ham ikke.
-Hvad skriver du? -Ingenting.
Du sidder og skriver ingenting hele dagen.
Godt. Jeg fortæller Francesca, hvor geskæftig du er.
Mor. Daph.
-Tog du din søster med til boksekamp? -Røflen må vente. Jeg bringer nyt.
Prins Frederik har bedt mig om lov til at fri.
Allerede?
-Hvad sagde du til ham? -At jeg ikke svarer for min søster.
Jeg har intet imod ham. Folk taler godt om ham.
Uanset hvad du beslutter, støtter jeg dig.
Jeg … jeg…
Du behøver ikke at beslutte dig nu. Du har ikke kendt ham længe.
Når du kender svaret, overbringer jeg det.
Godt.
Det er en fin halskæde.
Synes du om den?
Den er meget smuk.
Men synes du om den?
Hvis du vil sige noget, så sig det.
Jeg tænkte bare…
Hvad vil hertugen tænke, hvis du bærer den?
-Mama! -Indtil du har sagt ja prinsens frieri,
bør du holde alle muligheder åbne.
Mama, jeg er ligeglad med, hvad hertugen tænker.
Og han kommer ikke til aftenens bal.
-Hvad er der sket mellem jer? -Ingenting. Han rejser.
Jeg kender dig. Der var noget mellem jer.
Du ved ingenting.
Jeg ved, hvad jeg så.
Det, du så … var en løgn.
Hvabehar?
Det var en løgn.
Et nummer.
Hertugen og jeg spillede skuespil,
så jeg kunne tiltrække en bejler af høj rang.
Så jeg ville være mere … attråværdig.
Det var en aftale. Det var komediespil, og det virkede.
Vi fik det, som vi ville. Også du. Nu har jeg en prins. Du burde være stolt.
Jeg ønskede, at du skulle have den bedste,
ikke målt på rang men på kærlighed.
Og det, jeg så mellem dig og hertugen…
Det var ikke ægte, mama!
Alt det, du så … intet af det var ægte.
Det er forbi nu.
Jeg behøver ikke simulere længere.
Undskyld, mama.
Jeg er så ked af det.
Det er en smuk halskæde.
Jeg burde holde af den.
Jeg kunne sige, jeg har nydt at se så meget til Deres Nåde,
men den slags sleskeri vil jeg overlade til andre.
Jeg vil også savne Dem, lady Danbury.
Vil De fortælle, hvor de rejser hen? Denne gang.
Jeg overvejer det stadig…
Det er ligegyldigt, ikke?
De vil vel flygte til en fjern afkrog af verden og gøre som altid.
-Og hvad er så det? -At tage alt, De har, for givet.
Den unge mand, jeg har været stolt over at have opdraget, nå ja…
Jeg havde forventet mere.
Mere skarpsindighed, forståelse og taknemmelighed.
Lady Danbury…
De lod den unge dame glide Dem af hænde, som om det intet betød.
Jeg ved, at De finder ting som kærlighed og hengivenhed,
ømhed og tilknytning banale og ligegyldige.
Men er De klar over, at præcis de ting
har lagt kimen til nye tider i vores samfund?
Se på vores dronning. Se på vores konge. Se på deres ægteskab.
Se alt det, det gør for os. Hvad det gør, vi kan blive.
Vi levede i to samfund, adskilt af farve,
indtil en konge forelskede sig i en af os.
Kærlighed, Deres Nåde, overvinder alt.
Det må tiden vist vise.
Nok valgte kongen sin dronning.
Nok ophøjede han os fra kuriositeter til hertuger og kongelige,
men han kan ligeledes…
…lige så hurtigt skifte sind.
Et sind, som alle ved hænger i en meget tynd tråd.
Jeg beklager, lady Danbury, men her er vi uenige.
Kærlighed ændrer intet.
Mit skib sejler kvart over ni.
Jeg vil skrive til Dem … fra hvor jeg nu ender.
Som vi alle ved, findes der intet bedre for denne skribent end en skandale,
og aftenens soiré er lovende i den henseende,
takket være den nylige enke, lady Trowbridge.
Nogle finder hendes fester for provokerende,
og jeg må fraråde unge damer
at lade sig gribe af sensualiteten ved hendes fester.
For én forargelig handling mellem et ugift par,
en forkert berøring eller, gud forbyde det, et kys,
ville fordrive enhver ung dame fra det fine selskab og blive hendes ruin.
Lord Rutledge.
Miss Thompson har hele eftermiddagen snakket om,
hvor meget hun ser frem til at tale med Dem.
Jeg har ikke brug for at samtale. Jeg vil se, hvordan hun danser.
-Mr. Finch. -Pardon, miss Featherington.
Hvilken herlig kjole. Den har næsten samme farve
som gloucesterosten, Deres mor bød på.
Jeg holder meget af ost.
Også jeg, mr. Finch.
Men jeg foretrækker stilton frem for cheddar.
Måske skal vi holde to bryllupper i denne sæson.
Næppe.
Daphne. Smuk som altid.
Tak, Cressida.
Du kunne have valgt hvem som helst. Tilbederne stod i kø.
Men du tøvede ikke med at stjæle min chance for lykke, vel?
Jeg vidste, vi ville blive rivaler men ikke, at du ville blive min fjende.
Manden traf sit valg, Cressida.
Hvad skulle jeg gøre?
Miss Bridgerton. De ser vidunderlig ud som altid.
Tak, Deres Højhed.
Jeg håber, Deres balkort har plads til os.
Det tror jeg.
Jeffries.
Deres Nåde.
Hvorfor er det maleri ikke på Somerset House?
Har De glemt, De bad om at få det tilbage?
Og det var ikke nemt, kunne jeg tilføje.
Mr. Bridgerton.
-Kom indenfor. -Tak.
Jeg ved ikke, hvad jeg forventede, men det var ikke dette.
Det er blot en flok ligesindede.
Nu skal De se, hvad jeg arbejder på.
Snak om krig i udlandet afleder tankerne fra hjemlig uret.
Det behøver de ikke en krig til.
Whistledown er nok til,
at de glemmer almindelige mennesker.
Hvad synes De?
-Det er milevidt fra Somerset House. -Det opfatter jeg som ros.
Og jeg må sige, jeg er misundelig. Lever De sådan?
Der er fordele ved at være den andenfødte.
Arvtagerne har ansvaret. De andenfødte har morskaben.
Så…
…mor Dem endelig.
Anthony.
Det er miss Addington, jarlen af Lindsays niece.
-Mig en fornøjelse. -Kan De se?
Noget af et arrangement, lady Trowbridge. De har en … bemærkelsesværdig smag.
Sikken kompliment, lady Featherington. Især fra Dem.
Philippa, burde du ikke være på dansegulvet med mr. Finch?
-Tør dine øjne. -Hun gør et stort nummer ud af alt.
Mr. Finch vil ikke engang møde mit blik. Papa sagde noget til ham, og nu…
Jeg elskede ham.
Hvad har du sagt til mr. Finch?
Han er ikke lord men udmærket egnet, og kun han bejler til Philippa.
Så må vi vente til næste sæson.
Med to andre ugifte?
For min skyld kan alle vente til næste sæson.
Vil du sætte mig i større forlegenhed i aften? Det vil jeg fraråde.
Hvad laver du på mit værelse?
Mama bad mig hente Lady Whistledowns seneste udgivelse.
Hun ville tælle, hvor mange gange Daphne og prins Frederik var nævnt.
Fruen er til Trowbridge-ballet. Hun virkede ikke glad for prins Frederik.
Hvorfor alle De Whistledown-skrifter?
Skal jeg forklare mig overfor dig?
Ja, det skal De. Jeg er en Bridgerton og derfor Deres frue.
Jeg tørrede din ende, da du gik med ledebånd,
og jeg bryder mig ikke om den tone.
Jeg spørger igen: Hvad laver du på mit værelse, Eloise?
Tror, at De er lady Whistledown.
Eller … hvis det ikke er Dem, så måske en anden blandt tjenestefolkene.
-Siges du ikke at være den kloge? -Hvabehar?
Tror du, tjenestefolk har tid til at være Lady Whistledown
med al vores arbejde?
Tror du, jeg ville arbejde her, hvis jeg havde Whistledowns penge?
Det gør ondt.
Forsvind.
Værten er lidt utidig.
Hvis han går i seng, skal vi så gå?
Det var heldigt, hun fødte en arving, før den gamle jarl døde.
Meget heldigt.
Men minder drengen ikke om lady Trowbridges herskabstjener?
Penelope! Hvilken giftighed!
Miss Thompson er konstant optaget. Hun er vel ikke interesseret i lord Rutledge?
Miss Thompson er vist kun interesseret i at blive reddet.
Jeg tror, du har ret.
Colin, jeg mente ikke…
En mere?
En tredje dans er vist upassende, Deres Nåde.
Du behøver ikke hele tiden bevise din dyd, min kære.
Der er andet, en mand ønsker af en hustru.
Miss Thompson. En dans?
-Er De kommet Dem helt? -Ja. Jeg var ret syg.
Og De var ramt af en meget mystisk sygdom.
Den gav sig udslag i en omvandrende spytfabrik med meget store tænder.
-Kan kun jeg se det? -Desværre kan jeg også.
Men snur mig væk, så kommer jeg mig måske.
De morer sig vist.
Ja. Min bror Colin forstår at gøre ting mindeværdige.
Måske gør jeg ligeså.
Vi kun har kendt hinanden i kort tid,
men fra det øjeblik jeg så Dem…
-Nå, der er De. -Her er jeg, Deres Højhed.
Som jeg sagde,
tror nogle i Preussen, jeg er stukket af,
men jeg rejste for at finde en at starte et liv med,
få en familie med.
Så jeg har kun et sidste spørgsmål.
-Miss Bridgerton… -Øjeblik.
Jeg må have pusten.
Miss Bridgerton, er De forlovet?
De må sørge for, jeg møder en af prinsens brødre.
Pas på, hvor du flyver, engel.
Miss Bridgerton.
Hvad gør De her?
-Jeg troede, De rejste fra London. -Ja. Det gør jeg.
-Jeg kom for at sige farvel. -Til hvem?
-Til Dem. -Det er helt unødvendigt.
Vi er ikke og har aldrig været venner, det gjorde De helt klart.
-Og det beklager jeg. -Lad være med at undskylde.
Jeg vil ikke igen være kastebold for Deres luner.
De er min ven og så ikke. De er libertiner og så ikke.
-De undskylder… -Det gør jeg.
Det er udmærket.
Men Deres undskyldning påvirker på ingen måde mit liv,
heller ikke at De forlader London.
Jeg gifter mig med prinsen. Jeg bliver meget lykkelig.
Bliver De det? Lykkelig?
Hvorfor ikke?
Prins Frederik er rar … og kærlig.
Og han ved, hvad han vil.
Han er en god mand og bliver en dejlig far.
Og De mener, han er den bedste for Dem?
Hvor vover De at betvivle mine valg?
Jeg træffer mine egne valg, ikke De!
Jeg betvivler ikke Deres valg om at fare kontinentet rundt ene og forladt.
Jeg skylder ikke Dem en forklaring. Jeg skylder Dem intet.
Han er perfekt for mig. Jeg skal være prinsesse!
Har De intet at sige?
Så rejs.
Udmærket.
Miss Bridgerton.
Miss Bridgerton!
Kom tilbage til festen. Stå stille!
-Gå Deres vej! -Her er ikke sikkert.
-Jeg forbyder Dem at gå videre. -De bestemmer ikke over mig.
Daphne.
Så hør dog efter!
Jeg undskylder inderligt.
Jeg … jeg…
Jeg…
Din tølper!
Anthony!
-Du gifter dig med hende. -Hvad?
Straks. Vi må håbe, ingen så, du tog dig friheder,
og at min søster undgår spot.
-Du gifter dig med hende! -Bror!
Det kan jeg ikke.
Du har besudlet hende og vil ikke ægte hende?
Jeg troede ikke, du var en kæltring.
Jeg kan ikke gifte mig med hende.
Så giver De mig intet valg. Jeg må kræve satisfaktion.
-En duel? Anthony, du må ikke… -Han krænker dig.
Han vanærer dig og mig og navnet Bridgerton.
Du har ført os begge bag lyset,
men min søster skal ikke bøde for mine fejl.
-Vi afgør det som gentlemen. -Jeg forstår.
Vi mødes ved daggry.
Jeg forstår det ikke.
Vil du hellere dø end at gifte dig med mig?
Det gør mig ondt.
Vi må gå, Daph, før nogen ser os.
Champagne! Det lyder som "sjappande". Faktisk ret morsomt.
Daphne har hovedpine. Jeg følger hende hjem.
Tag dig af mor.
Daphne, du ser skidt ud. Blev du forkølet ude i haven?
-De har evner. -Det er ikke noget.
De kan se andres fejl,
men ikke Deres egne.
-Linjerne er ikke, hvor de skal være. -Tag imod komplimenten.
Her forventer eller dømmer vi ikke. Den slags efterlod De i Mayfair.
Her kan De være Dem selv.
Hvis De så lyster.
Det fungerer for mig.
Og jeg har ikke været utilfreds med mine linjer i nogen tid.
-Jeg har vel lavet det, som var værre. -Fair nok.
Jeg har vist moret mig for godt her til aften.
Jeg bør gå.
Som De vil. Men De er altid velkommen
til at komme og øve eller måske tale med folk.
Jeg følger Dem ud.
Det var suspekt, at miss Thompson skulle blive.
Men jeg gjorde, som jeg fik besked på.
Men at afskrække Philippas eneste bejler…
Under ingen omstændigheder. Utålelige mand!
Stå vagt ved døren.
Hvad håber De at finde, frue?
Det ved jeg, når jeg finder det.
Pen, han er sød og sjov og en overraskende god danser.
Og du har vel set ham med de små Bridgertons?
Han bliver en vidunderlig far.
Men Colin er en anelse ung til ægteskab.
Du skal have en, som vil fri snart.
Men netop derfor er mr. Bridgerton perfekt.
Så du, at han reddede mig?
Han er ikke som de andre unge mænd, som leger og skjuler deres følelser.
Han vil gerne.
Pen, jeg tror, han frier snart. Så skal jeg ikke giftes med Rutledge.
Det må du undskylde. Holder jeg dig vågen?
Ja, jeg føler mig søvnig.
Men, Pen … det bedste er, at efter vielsen kan jeg blive i byen.
Og da du står Eloise så nær, bliver vi praktisk taget søstre.
Tænk engang.
Jeg har en teori.
-Det er sent. -En god teori om lady Whistledown.
Jeg troede, hun var et tyende, men jeg tog helt fejl.
Hvem har tid og råd til at være så fremragende?
Hvem inviteres til fester og kan lytte uden at vække opmærksomhed?
Kan det her vente?
Det må være en, som ikke er hæmmet af normerne.
Hun er enlig. Hun er en rig enke,
som bliver inviteret men ikke vækker opmærksomhed.
Mens du var til bal…
Jeg er ligeglad!
Folk har virkelige voksenproblemer,
som ikke vedrører en dum skribents hemmelige identitet.
Og du er voksen nu?
Jeg er myndig. Jeg har gjort min debut. Så jeg har vigtigere ting at tænke på.
-Som hvad? -Som ægteskab.
-Du går ikke op i ægteskab. -Ikke det?
Du forstår det nok ikke. Ikke alle kan være en køn Bridgerton.
Eloise, jeg mente ikke… Vent!
Tak, Humboldt. Vi klarer os selv.
Jeg er ikke vred på dig. Jeg bebrejder ikke dig for det, som skete.
Behandl mig ikke som et barn. Det er min skyld.
-Han udnyttede dig. -Jeg tog mig også friheder.
Du forstår ikke. Jeg burde have beskyttet dig. Jeg vidste, hvordan han var.
Tror du, at jeg som kvinde ikke kan træffe mine egne valg?
Tror du det?
Generer det dig, at Simon har "vanæret" mig,
eller gælder det din mandlige stolthed?
-Gå op i seng. -Du må ikke duellere mod ham.
Det er for det første ulovligt.
I kan blive anholdt, endog dræbt.
-Det må være en anden udvej. -Hvilken?
Det er et alvorligt skridt, men sådan afgør gentlemen tingene.
-Hvis det blev kendt… -Det kunne jeg leve med.
Men jeg kunne ikke leve med skylden for hertugens død.
Eller din, selv om det er fristende.
Det gælder også dine søstres ære og familienavnets.
Det er bestemt.
Det er vanvid!
-Hvad sker her? -Vi må tale sammen.
Daphne, i seng.
Du må være min sekundant.
Hvad, hvis du dør?
Så tilfalder titel og besiddelser dig.
Og hvis du dræber Hastings?
Så må jeg forlade landet, og du bliver familiens overhoved.
Nej da. Du er tydeligvis ædru.
Jeg er ædru nok til at vide, når du er næsvis.
-Godnat, min kære. -Godnat, mor.
Kom her.
Du godeste. Er nogen død?
Hvad laver du dog?
Jeg trænger desperat til noget at drikke.
Og det skulle være her?
-Burde du ikke være på et skib? -Planen er ændret.
For så god en cognac, skal du sige, hvad der er galt.
Jeg skal møde Anthony Bridgerton ved daggry.
Hvordan du end har krænket ham, så sig undskyld. Han tilgiver dig.
Ikke når det gælder hans søster.
Nøjagtigt hvor krænket blev hun?
En til, hvis jeg skal sekundere.
-Det må du ikke. -Du kan ikke stoppe mig.
-Du er vist for langt hjemme fra. -Siena, nej.
Omverdenen tillader ikke, at vi er sammen, men hvad, hvis vi var et andet sted?
Et sted, hvor vi blev accepteret
uden den skam og skyld, som hersker her? Ville du så have mig?
De drømmer, Deres Nåde, men De vil ikke lade mig sove.
Jeg skal duellere ved daggry.
En æressag?
Hvis jeg ser solen stå op, er jeg fri.
Fri for samfundets normer, som holder os adskilt.
Vi kunne rejse væk fra det hele, Siena.
Jeg undskylder. Jeg skal ikke plage dig igen.
-Hvad laver du her? -Tys.
Jeg fandt dine regnskabsbøger gemt under gamle aviser.
Jeg har set alle poster…
…alle finanskonti.
-Du ved ikke… -Jeg ved … alt.
Jeg ved besked med dit hasardspil og din gæld.
Jeg ved, at du har brugt alle vores penge.
-Jeg vil ikke… -Også pigernes medgifter!
Er det ikke grunden til, du afviste yderst passende mr. Finch
til vores kære Philippa?
Er det ikke grunden til, miss Thompson bliver boende her?
Du har gæld til hendes far. Så spørgsmålet er ikke, hvad jeg ved!
Spørgsmålet er … hvad har du tænkt dig at gøre ved det?
Deres Nåde?
Deres Nåde.
Archibald…
Jeg har svigtet dig.
Jeg har svigtet vores døtre!
Jeg…
Jeg aner ikke mine levende råd.
Portia…
…jeg er på herrens mark.
-Hvor tog de hen? -Daph…
-Sig, hvor de skal duellere. -Hvorfor?
-Så jeg kan forhindre det. -Hastings har forulempet dig.
-Han skal undgælde. -Ikke med sit liv.
Hertugen vil optræde ærefuldt,
når han kigger ind i et pistolløb.
Og hvis ikke?
Så vil de begge, som gentlemen, skyde forbi.
Lad dem nu selv klare denne ubehagelige sag.
Ved du, hvor mange gange jeg har hørt det?
At jeg skal overlade de vigtige sager til mændene.
De sager vedrører min fremtid, min familie.
Anthony er for vred til at skyde forbi, og Simon giver sig ikke.
Du så dem ikke i haven.
Nej, og det gjorde andre heller ikke.
Vær glad for, at ingen så det.
Daphne, du ser skidt ud. Blev du forkølet ude i haven?
Der var en, som så det.
Cressida Cowper.
Colin, du må fortælle mig det. Hvor tog de hen?
Doktor, tak, fordi De ville komme.
Har De min betaling?
Udmærket. Undgå helst at dø, mens jeg er til stede.
Hvad skal min bror sigte efter for kun at såre?
Tror De, De evner at kontrollere en kugles kurs?
Så er De enten et fæ eller kongens bedste skytte.
Hvad er De?
Du skal vide en sidste ting.
Jeg har fået udførlige instrukser.
Kontakte advokaten og sikre medgifterne.
Én ting til. I mit skrivebord finder du navnet på en dame.
Hvis jeg dør, skal du sørge for hende. Sværger du?
-Benedict… -Jeg sværger.
-Bror… -Det var alt.
-Skal jeg gøre noget? -Mine sager er bragt i orden.
Du skal vide, jeg er ked af det.
Din undskyldning betyder intet.
-Klar! -Klar!
Stop!
Daphne!
Søster! Gå væk!
Du gode gud.
Kom du noget til? Sig mig det!
Jeg har det udmærket.
-På trods af jer to idioter. -Hvad laver du?
-Siger han, som skød på mig! -Du red ind i en duel.
Jeg vil tale med hertugen.
-Daphne… -Jeg vil tale med hertugen.
Gør det kort.
Jeg har ikke ændret mening.
Det skal du. Om ikke andet, så for min skyld.
Simon, vi blev set.
Cressida Cowper så os i haven. Hun ved besked.
Nu gælder det ikke kun dit liv.
Hvis du ikke gifter dig med mig, er mit liv ødelagt.
Det kan jeg ikke.
Hørte du ikke, hvad jeg sagde? Nogen ved, hvad vi gjorde, og hun vil sige det.
Hvorfor vil du dog udsætte mig for skam og skændsel?
Nærer du virkelig så stor ringeagt for mig?
Tværtimod. Derfor kan jeg ikke ægte dig.
Jeg ved, du ikke elsker mig, men jeg troede ikke, du foragtede mig.
Daphne…
Hvis vi giftede os…
Jeg kan ikke give dig børn.
Det er din drøm at blive mor, ikke sandt?
At være omgivet af kærlighed og latter, som du altid har været?
Det fortjener du.
Du fortjener at få alt, hvad dit hjerte begærer.
Jeg kan ikke give dig det.
Og jeg vil ikke bede dig bringe det offer. Daphne, for din egen skyld…
Træk dig tilbage, og lad din bror afslutte det her.
Vi må fortsætte, før nogen opdager os.
Det er ikke nødvendigt.
Hertugen og jeg skal giftes.
Tekster af: Henriette Saffron