EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Træk vejret, Deres Nåde.
-Pres! -Træk vejret!
Ja!
Deres Nåde, De skal presse.
Godt. Meget fint. Ja.
-De skal trække vejret, Deres Nåde. -Nogen må give mig besked!
-Gør plads. -Hvad gør De her, lady Danbury?
-Jeg går ind. -Det er ikke et sted for en dame.
En må være hos hende. Hvis ikke hendes mand…
-Pres. -Jeg må vide, om jeg omsider får en søn.
Tang.
-Jeg kan se hovedet. Pres! -Pres!
-Sig det! -Sig det til ham!
Træk vejret. Pres!
Pres, Deres Nåde!
Hvad er det?
Det er en dreng.
Jeg har fået en søn!
Sarah!
Omsider gav jeg ham … en søn.
Sarah.
Doktor!
Hun forbløder.
Sarah…
En perfekt søn.
Simon Arthur Henry Fitzranulph Basset, den næste hertug af Hastings.
Deres Nåde.
Skal vi ordne hertugindens værelse?
Nej, det er ikke nødvendigt.
To ord falder altid denne skribent ind
morgenen efter en god fest:
chok og glæde.
Jo, kære læser, de skandaløse beretninger fra gårsdagens soiré på Vauxhall
er ganske chokerende og glædelige.
Det er kommet, Deres Majestæt!
Giv mig det straks!
Som en fugl Føniks rejser sig af ligegyldighedens aske
en miss Daphne Bridgerton.
Den ypperlige debutant blev set danse ikke en, men to gange
med sæsonens mest eftertragtede og uopnåelige libertiner,
hertugen af Hastings.
Hvor skal De hen så tidligt, Deres Nåde?
Jeg skal promenere.
-Han smiler. Hertugen smiler sjældent. -Daphne har en glimrende sans for humor.
Den får hun brug for.
Livet som hertuginde vil være krævende.
Holde baller, modtage udenlandske rangspersoner.
Daphne vil blive toneangivende i de højere kredse.
Hun er forberedt, lady Danbury.
-Otte baller. -Nej.
Otte baller.
De ønsker vel, at vores plan lykkes?
Formålet er
at holde aspirerende svigermødre væk, ikke at fare ind i løvens hule.
Formålet er at sikre, at jeg bliver gift i første sæson.
De kan få fire.
-Seks baller. -Fem.
Seks. Og De skal sende blomster.
I dag. Af den dyre slags.
Hvis De opvartede mig, ville De købe alle blomster.
Hvis jeg opvartede Dem, ville jeg ikke behøve blomster,
blot fire minutter alene med Dem i en stue.
Jeg mente ikke…
-Seks baller, Deres Nåde. -Lad gå.
Men jeg overvejer blomsterne.
Og De må huske,
at ingen må kende til vores aftale.
-Eller til episoden med lord Berbrooke. -Åh ja, hvordan har Deres hånd det?
De gjorde intet galt.
Blot rygtet om, at jeg var alene med en mand,
og at jeg slog ham, vil blive min undergang.
Jeg vil ikke gøre noget for at vække skandale.
Nej, for Dem sker det vel helt af sig selv.
Nej, hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg kan ikke spørge hende, så jeg ved ikke, hvordan det er sket.
-Det er foruroligende! -Hvad taler I om?
-Penelope tænker på miss Thompson. -Hvorfor det?
-Penelope har spørgsmål... -Hvis du ikke tier...
…om miss Thompsons tilstand.
-Hvabehar? -De ved besked.
Hvordan gik det til? Kommer der et barn?
Så er det nok.
Deres Nåde, hørte du det? Hvad skal vi dog gøre?
Du behøver ikke at blive hysterisk.
Hvorfor gemmes miss Thompson?
Fordi hendes tilstand smitter.
Så Daphne er måske forelsket. Betragter hun det som en bedrift?
Hvad har hun udrettet?
Hun har ikke bygget eller bagt manden. Han dukkede bare op.
Nu holder han sig til.
Han synes nok om hendes ansigt, måske håret.
Pænt ansigt og hår er ikke en bedrift.
Ved du, hvad der er en bedrift?
At gå på universitetet. Hvis jeg var en mand, kunne jeg gøre det.
Men jeg skal stå og se mor virke stolt,
fordi en mand vil beundre min søsters ansigt og hår og fylde hende med børn!
Penelope, du hører slet ikke efter.
Jeg kender til en … som er med barn.
Er det din mor? Er hendes alder ikke fremskreden?
-Din far ønsker sig vel stadig en dreng… -Det er ikke mor. Det er en tjenestepige.
-Hvilken tjenestepige er gift? -Hun er ikke gift.
Hvornår er hun så blevet med barn?
Det ved jeg ikke, men jeg finder ud af det.
Det må du.
Hvordan undgår vi ellers, det overgår os? Vi skal udrette bedrifter.
To danse? Med en hertug?
Han var betaget af din søster.
Hun tiltrak sig alles opmærksomhed.
-Spis lidt brød. -Jeg er ikke sulten, mama.
Måske tiltrak en flænge i kjolen sig opmærksomhed.
Eller et fejltrin i dansen?
Daphne, kommer hertugen til Crawfords bal?
-Det er sandsynligt. -Hvad med Ramsburys bal på fredag?
-Og den store picnic? -Vi får se, mama.
Stakkels Fran, som skal øve på klaveret hos tante Winnie hele sæsonen
og gå glip af Daphnes forlovelse.
-Er Francesca rejst? -Hvordan bliver en dame med barn?
-Eloise dog! -Jeg troede, man skulle være gift.
-Hvad snakker du om? -Det kræves vist ikke.
Eloise, så er det nok!
Daphne, du spillede så dejligt. Fortsæt.
-I to ved det vel? -Se ikke på mig.
Har du besøgt en bondegård, El?
-I tilskynder vel ikke upassende samtale. -Slet ikke, mor.
Faktisk ville vi … finde kæppene frem.
-Colin Bridgerton! -Til fægtning.
-Frøken? Humboldt kommer. -Kommer Humboldt?
-Humboldt? -Hvorfor kommer Humboldt?
Har vi fået gæster?
Bejlere til miss Daphne, frue.
Men … hertugen. Du har allerede en bejler.
Nu har jeg åbenbart flere.
Hvad foregår her?
Gør plads!
Da De omtalte et familiebesøg…
Væk!
…forventede jeg at være ene gæst.
Jeg tog mine atlaskesknæbukser på!
Af vejen, straks!
I guder!
-Jeg vil tale med min kommende… -Nej, De må gå.
-De ønskede, det gik hurtigt. De lovede. -Jeg holder ord.
Kun De har friet og kommer i betragtning.
Dette er en frygtelig misforståelse.
Nå må De gå sammen med alle andre.
-Jeg vil gerne vide, hvad her foregår. -Også jeg.
Vil du forklare, hvorfor du spolerede en dejlig formiddag?
Fordi hun allerede er forlovet.
Har hertugen allerede friet?
Jeg er ikke forlovet. Har nogen friet til mig? Nej.
Har jeg friet til nogen? Det mener jeg ikke.
-Vær ikke respektløs. -Respektløs?
Intet kan være mere respektløst end at love mig bort til Nigel Berbrooke.
Det har du vel ikke.
-Jeg har undersøgt ham. -Har du lovet ham din søster?
-Åbenbart ikke godt nok. -Hvabehar?
Det er ligegyldigt. Jeg har mange valgmuligheder og behøver ikke…
Du har bejlere. Du har ikke ægteskabstilbud.
Undtagen fra lord Berbrooke.
Hvad er der sket med hans øje? Det er grotesk.
Daphne har charmeret en hertug. Det forandrer alt.
-Sig ikke, dette oprør skyldes Hastings. -De danner par.
De har danset sammen et par gange.
Ligesom Colin og Penelope Featherington. Det er ikke…
De promenerede sammen, og han har sendt os begge blomster.
Dyre blomster.
Hertugen er ikke en seriøs bejler. Han gifter sig aldrig.
Jeg har kendt ham hele livet.
Det er ikke ordflom, fornægtelse eller umodenhed.
Det lyder sådan.
Jeg vil ikke gifte mig med Nigel Berbrooke.
Jeg har handlet i din interesse, søster.
En dag vil du indse det og blive taknemmelig.
Der bliver udfærdiget en ægtepagt,
og du ægter ham.
-Mama… -Vær ikke urolig, min kære.
Når lord Berbrooke ser, at hertugen mener det,
må han trække sig.
Måske godtager lord Berbrooke ikke en kvindes valg, men en mands godtager han.
Og hvis hertugen ikke mener det… alvorligt, er der andre.
Jeg så, hvordan I så på hinanden i går
og i morges.
Der er ikke andre. Der er kun hertugen.
Dansede du med Bridgerton-pigen? To gange?
Hvorfor var du den første, jeg opsøgte, da jeg vendte tilbage til byen?
Indrøm det. Du savnede mig.
-Kan vi veksle et par ord? -Så mange du vil.
Vil du have, jeg kommer derop?
Mine næver har fået tæsk nok af Deres hage i dag, Deres Hertugelighed.
Nå, hvad er så vigtigt?
Hvad tænkte du på i går aftes og i morges?
-Jeg hører… -Du må være mere præcis.
-Jeg tænker meget. -Opvarter du min søster?
-Burde jeg ikke gøre det? -Nej.
Af flere grunde. For det første er hun min søster,
og så er hun allerede forlovet,
og så kan vi vende tilbage til, at hun er min søster.
Jeg kendte ikke til forlovelsen. Er der lyst til ægteskab?
Formalia er iværksat. Jeg har aftalt alt med Nigel Berbrooke
og har givet ham mit ord.
Altså én fuldtræffer. Problemet er,
at Berbrooke ikke er miss Bridgerton værdig.
Han er respektabel.
Man ser ikke ham gå på bordel.
Og de seneste år har han været her i London.
Ikke i en spillebule eller en ravnekrog,
eller hvor du nu tossede rundt af en eller anden grund.
Nigel Berbrooke er ikke ligefrem en helgen.
Du er og har længe været min bedste ven. Men det er min søster.
Tænk på alt det, vi har haft sammen.
Jeg ønsker på ingen måde at fornærme dig,
men du må kunne forstå, at familien går forud for alt andet!
Hvorfor siger han ikke noget?
Han er fire år. Han burde kunne tale.
Han er bedre til bogstaverne en nogen anden, jeg har undervist.
Han skal være Shakespeare med bogstaverne, hvis han ikke kan tale.
Lad mig høre, knægt. Giv mig et ord, et grynt.
-Tal så! -De skræmmer ham.
Hvis det virker, skal jeg nok få lyd ud af ham.
Nej.
Hvad sagde du?
Lad … være.
Hvad laver han?
-Han er en tåbe. -Deres Nåde…
Han er en idiot!
Du godeste.
Ved du, hvor prekær vores situation er?
Vi er blevet tildelt denne rang.
Den er givet os af kongen.
Men den er kun vores, så længe vi udmærker os.
Hastingsnavnet må ikke ende i en tåbes bævende hænder.
Fjern ham fra mit åsyn.
Den dreng er død for mig.
Jeg har lidt godter med.
Du kan spise dem, mens alle andre er til bal.
Du må godt komme ind.
Der er sikkert rigeligt.
De sender dig ikke hjem til din far.
Det er en lettelse. Jeg tør ikke tænke på hans reaktion på…
Din tilstand?
Marina … må jeg spørge?
Hvordan gik det til?
Kage.
Kage?
Vores præst i Somerset holdt timelange prædikener.
Tre, fire, sommetider fem timer lange. Jeg var ved at dåne af sult og udmattelse.
Indtil en søndag,
hvor jeg overvejede at lægge mig under bænken.
Den ældste Crane-søn, George…
Sir George Crane gav mig i smug en pakke med kage og småkager.
Godt, præsten ikke så det.
Efter nogen tid indeholdt pakkerne små beskeder.
Vi udvekslede beskeder i flere måneder.
Jeg så frem til at komme i kirke.
-Og hvor er sir George så nu? -I Spanien.
Han drog i krig med Wellington, men han skriver stadig til mig.
Kan du se?
Så … din tilstand er altså fremkaldt af…
Kærlighed.
Kærlighed, Penelope.
Deres Majestæt, livlægen har nyt om kongen.
Hvorfor er der stadig ingen interessante forlovelser i denne sæson?
Hvor kedsommeligt!
Jeg har god sladder om vores tidligere køkkenpige.
En køkkenpige interesserer mig ikke. Jeg vil underholdes, tryllebindes.
Vil livlægen fortælle, min mand er død, Brimsley?
Næppe, Deres Majestæt.
Så sig, jeg er optaget. Og kom med mine skrivesager.
-Rubinerne eller perlerne? -Perlerne, naturligvis.
Mama, måske ville rubinerne fange flere nye bejleres blikke.
Hvis jeg ikke skal lægge alle mine æg i én kurv.
Jeg må … samle flere … æg.
Hertugen har gjort dig fortumlet.
Han vil få lord Berbrooke til at tumle langt væk.
-Hvad er der dog, mrs. Wilson? -Dronningen, frue.
-Er hun syg? -Har kongen skadet hende?
-Hendes Majestæts kongelige brevpapir. -Hun har skrevet til Dem, frue.
Hvad står der, mama?
Jeg er inviteret til te hos dronningen om to dage.
Glem perlerne.
Du skal bære diamanterne i aften.
Ville De tage skade af farver på tøjet, Deres Nåde?
Londonsæsonen er kedelig nok i forvejen. Behøver Deres tøj også være det?
-Jeg fik at vide, denne stil var populær. -Ikke hos mig.
Tag min arm, før du forsinker os.
Nå da, du er alligevel ikke død.
Deres Nåde, vi ventede Dem ikke.
Ikke set i London, intet nyt om skolingen,
ikke et ord om dig fra din far. Men her sidder du, lyslevende.
Rejs dig op, så jeg kan se på dig.
Din mor ville begræde, at hendes søn ikke kendte hendes bedste ven.
Du ligner hende.
Og gudskelov for det.
Lady Danbury, Deres Nåde.
Du har ikke lært gode manerer.
Har du lært at læse, skrive, ride og fægte?
Og dog er du ikke i skole?
Jeg kan ikke … tale.
Som barn, for nogle århundreder siden, var jeg bange for mit eget spejlbillede.
Når jeg kom ind i et lokale, prøvede jeg at falde i et med tapetet.
Men der er grænser for, hvor længe folk som os kan gemme sig.
Jeg vidste, jeg måtte frem i lyset en dag,
og så kunne jeg ikke være skræmt. Så i stedet gjorde jeg mig skræmmende.
Jeg gjorde mit vid, min påklædning og mit blik skarpere,
og jeg gjorde mig selv til det mest skræmmende væsen i lokalet.
Kom.
Du kan tale.
Jeg forstod dig.
Og jeg vil hjælpe dig af med din stammen.
Men til gengæld skal du love mig,
at når du træder frem i lyset,
vil du fortjene den opmærksomhed, du tiltrækker dig.
En dans?
Så må en anden hente mig et glas ratafia.
Lord Bridgerton, vil De være så venlig?
Naturligvis, lady Danbury.
Seks baller rækker ikke. Det skal være otte.
-Og en picnic. -En picnic?
Vi må desværre skrue op for vores komediespil.
På grund af Berbrooke, formoder jeg?
Han skal tro, at De står på kanten til et frieri, så han lader mig i fred.
Jeg håber ikke, jeg mister balancen.
Heller ikke jeg, for vi vil være uadskillelige hele aftenen.
Og vi skal se ud til at more os, selv om det er svært.
Ja, sandelig.
Dans med din søster.
-Hvorfor? -Fordi jeg siger det.
-Måske udtrykte jeg mig uklart tidligere. -Skal jeg såre din søster?
-Tværtom. -Men hun skal giftes med en led karl.
Lord Bridgerton.
Undskyld, jeg forstyrrer,
men lad mig gentage mine intentioner med hensyn til deres søster.
Jeg har længe attrået hende for hendes skønhed, ynde…
For hendes højrehånd?
Jeg må vide, om jeg kan stole på, De udreder denne misforståelse.
Jeg vil ikke bringe nogen i forlegenhed.
Det er lidt sent.
Står De hertugen for nær, eller gør hans rang Dem…
Rolig, Berbrooke. Jeg har lovet at tage mig af sagen,
som hertugen ikke skal bekymre sig om.
Måske kender du ikke mine bekymringer eller lord Berbrookes karakter.
Jeg vil behandle Deres søster godt.
Måske vil hun med tiden gengælde mine følelser.
Hold nu op, Berbrooke.
Han har næppe fortalt om sit blå øje.
-Jeg gik ind i en skabsdør. -Han gik over stregen.
I går aftes prøvede han på noget nedrigt,
hvorfor Deres søster stak ham en på skrinet.
De skal vide…
Det ville Daphne da have sagt.
Ville hun?
-De tiltaler aldrig mere min søster. -Men vi skal giftes.
De dør, hvis De så meget som ser på hende.
Vær glad for, De undgår et slag af endnu en Bridgerton.
Hvad er der sket? Bror?
Du skal ikke bekymre dig om Berbrooke. Det er slut.
-Sagde De det? -Jeg måtte sige det.
-Alt ordner sig, det lover jeg. -Nå, det gør De?
Uanset hvad De og min bror tror,
kan jeg tale for mig selv. Det havde De ingen ret til.
-Jeg ville hjælpe. -De hjalp ikke.
De undervurderede Nigels indbildskhed.
For ikke at tale om, at folk kigger. De beroliger mig slet ikke.
En pragtfuld aften, Deres Nåde. Ikke sandt?
Den unge dame er en sjælden skat.
Lad nu være med at forkludre det.
Tak.
-Jeg vil spadsere i aften. -Javel, Deres Nåde.
Det er bare mig.
Følger De efter mig? Jeg troede, sagen var afgjort.
Det var den, til De ødelagde det hele.
Tal med viscounten igen.
I går aftes var en fejl, et øjebliks svigtende dømmekraft.
Det forstår De vel?
Der er og bliver aldrig nogen form for forståelse mellem os.
Gå hjem.
Men De har ikke brug for hende. De er hertug.
De har allerede pengene, rangen og anseelsen.
Jeg har brug for hende. Lad mig dog få hende.
Det bør være op til miss Bridgerton.
Ved hestekøb købslår jeg ikke med hesten.
Hvis De ikke forsvinder…
Hvorfor har De ikke friet,
hvis De er så betagede af hinanden?
Hvorfor har De så ikke friet? De har måske allerede haft hende.
I så fald, så sig det.
Hvis jeg havde vidst, hun var løsnet og beskadiget, ikke intakt,
-havde jeg ikke… -Ti stille!
De skal ikke betvivle damens uangribelige ære.
Javel. Meget vel. Det var det, jeg håbede at høre.
De fortjener ikke at indånde den samme luft som hende. Gå så hjem.
Og det gør De?
Jeg har hørt historierne om Deres far.
Jeg ved, hvor højt han ønskede sig en søn, en arving,
og jeg ved, han ihærdigt prøvede at få en, da Deres mor ikke kunne levere.
Hvis nogen bør kunne lukke øjnene for en mands svigtende dømmekraft,
er det Dem.
Æblet falder ikke så langt, vel?
Deres Nåde, lad mig præsentere lady Danbury og lord Basset.
Jamen dog. Det er en højst uvelkommen forstyrrelse.
Det burde glæde Dem at vide, at Deres søn er i live og har det godt.
Det overraskede åbenbart Deres ansatte.
Hvad gælder Deres besøg?
Jeg får gode karakterer i alle fag.
Jeg kan ride, fægte og skyde…
…overordentligt godt, siges det.
Og jeg kan…
Jeg…
Du er min største fiasko.
Undskyld?
Det bør De.
Det sker ikke igen.
Må jeg minde om, at han bliver hertug af Hastings,
og han har krav på den smule faderfølelse, som findes i Deres kolde hjerte?
Det må De, så længe jeg må minde Dem om Deres plads,
som er ude af mit synsfelt
og med Deres kæft lukket.
Jeg har skrevet til Dem mange gange, for at fortælle, at jeg ikke er…
…ikke er død.
Fik De mine breve?
Det er smerteligt nok at vide,
af du en dag skal arve Hastings,
men at være vidne til din kamp er for stor en hån.
Du er lige så uduelig, som din mor viste sig at være,
så jeg vil benytte samme praksis overfor dig som for hende,
nemlig glemme, at du nogensinde har besudlet stedet her.
HERTUGEN AF HASTINGS
Denne skribent har ofte betragtet hjertet som det mest sælsomme organ,
som ikke agter på fornuft eller rang.
For hvilken grund kan miss Bridgerton have
til at overveje en simpel barons frieri, når hun har sikret sig en hertug?
Er det mon ikke kun debutantens fornuft, der er noget galt med?
Det er min egen opskrift.
Hertugen vil nok synes om den.
Skidt med, hvad hertugen synes, Rose.
Han er da galant? Med udsøgt smag…
Stop.
Har De noget imod rougen?
Nej.
Den er perfekt.
Giv mig mere på.
Lad mig meddele, kære læser,
at hvis denne besynderlige opførsel indvarsler endnu en skandale,
kan De stole på, at jeg vil afdække den,
for intet kan som en udflugt ud i naturen
højne humøret og få tungen på gled.
Jeg hører, hun ser bimse Berbrooke.
Han passer godt til hende.
-Må jeg lege med Eloise? -Damer leger ikke, Penelope.
Må jeg gå på udkig efter bejlere med Eloise?
Så lad gå da.
Hvad har den frugtsommelige tjenestepige fortalt?
-Hvordan gik det til? -Hun sagde, det var kærlighed.
Kærlighed? Det giver ingen mening.
Nej, bestemt ikke.
Se på min mor. Tre børn.
Skulle det skyldes kærlighed?
Hvad sagde hun mere? Var hun ikke bange?
Mere … bedrøvet end bange.
Men måske ender det godt for hende.
Hun vil ud på landet og gifte sig med kæresten.
Så har hun mere grund til at være bange.
Når hun er gift, er hendes liv forbi. Det er ingen redning.
Stakkels pigebarn!
Jeg vidste ikke, hvad Berbrooke havde forsøgt.
Jeg havde hjulpet dig. Du burde have sagt det.
Ville du have troet mig?
Eller ændrede du kun mening, fordi en mand fortalte dig sandheden?
Tror du sådan om mig?
Efter jeg fortalte dig om mine ønsker, og du ignorerede dem…
…ja, det gør jeg.
-De kommer for sent. -Undskyld.
-Skal vi slutte os til Deres familie? -Absolut ikke.
Vi må promenere forbi de herrer, som spiller længere fremme.
-Hvad har De gjort med hånden? -Boksning.
En absurditet, som mænd finder underholdende.
-Mit ærme. Knap det. -Hvabehar?
De behøver ikke at være så bekymret. Berbrooke er…
Ved De ikke, hvad Whistledown skriver?
Nej. Selv om De tror, Berbrooke er en saga blot,
må vi fortsætte. Jeg mangler stadig en mand.
Jeg er smigret, men svaret er desværre nej.
Jeg ved det. De er ikke typen, som gifter sig.
Måske er De ikke typen, kvinder vil giftes med.
De ville nok være den mindst utiltalende hustru.
-Er det en kompliment? -Ja.
Men det er lige meget, for De vil giftes af kærlighed.
Naturligvis.
Kigger de stadig?
Bridgerton!
Hvad har De gjort?
Jeg bringer glædeligt nyt, Bridgertons.
Jeg tog sagen i egen hånd
og løste kongebrev til bryllup med miss Bridgerton.
-Der bliver intet bryllup. -Aftalen er ophævet.
De ser ud til at have ondt. Skal vi tale mere uforstyrret sammen?
Der er ikke mere at tale om.
Men måske er De familien Bridgertons sande overhoved.
Var det Dem, ville De nok have belært Deres søster om ikke
at opfordre til kurmageri,
da vi var på Vauxhalls mørke sti.
Det mindste rygte om en sådan skandale kunne ødelægge
selv de mest betydningsfulde familier.
Hvad ville for eksempel lady Whistledown gøre
med så rystende oplysninger?
-Er det en trussel? -Bestemt ikke.
For om tre dage skal jeg giftes.
Jeg har vundet sæsonens diamant, det bedste fra det fine selskab.
Jeg har en Bridgerton.
Og jeg vil redde hende og hele Deres familie
fra den ruin, De ikke formåede at afværge.
Jeg ser frem til forbundet mellem vore fine familier.
Bridgerton. Hastings.
Jeg må udfordre lord Berbrooke.
Anthony!
Jeg er veltrænet og kender reglerne.
Du duellerer ikke med lord Berbrooke.
Jeg er ligeglad med, hvor trænet du er.
Det er ulovligt og aldeles rædsomt.
Gentlemen har intet andet valg.
Når en ung kvinde, endog ens søster,
påstås at være uanstændig, må følgen være døden!
Det dur ikke.
Hvis lord Berbrooke gør alvor af sin trussel,
før du skyder ham, hvad så?
Han kan åbne sin lille mund når som helst, og så er jeg fordømt.
Det er vi alle.
Jeg må ægte Nigel Berbrooke.
Det er den eneste udvej.
Rose, vil du gå ud et øjeblik?
Jeg har lært dig at tro på,
at ægteskab er det bedste, livet har at byde på,
og det er stadig sandt.
Men man får ikke blot en partner i et ægteskab.
Du vil få tryghed og et hus at passe
og vigtigst af alt børn.
Du vil hellige dig at opfostre din familie,
og du vil finde megen glæde.
Det ved jeg.
Du og papa…
I var så lykkelige, mama.
Det var det, jeg ønskede.
Det håbede jeg, at jeg kunne finde.
Også jeg.
Eloise Bridgerton.
Kom så. Skæld mig ud.
Må jeg få en?
Sæt jeg vil noget andet.
-Hvad mener du? -Bare noget andet.
Jeg ser Daphne gøre sig klar til ballerne med kjolerne og de mange bejlere
og bliver helt træt. Hvad nu, hvis jeg ønsker et andet liv, Benedict,
og mener, at jeg er i stand til at opnå mere,
selv når jeg ikke må få andet.
Så vil jeg sige…
…du ikke er alene.
Danser du med miss Bridgerton endnu?
-Hvordan har hun det? -Hun skal giftes.
Så kan du gøre, hvad du vil.
En runde til.
Deres Majestæt.
Hvad synes De?
Om musikken?
Jeg synes, den er smuk.
Er det Mozart?
Jeg mødte mr. Mozart, inden han fyldte ti år.
Drengen akkompagnerede mig i en arie, og jeg erklærede,
han ville blive en af Europas bedste komponister.
Og De fik ret.
Jeg tager sjældent fejl af den slags. Ved De hvorfor?
Fordi når jeg viser nogen min gunst, forventer jeg, at de lever op til det.
-Mener Deres Majestæt… -Brimsley!
Frisk snus.
Han er en rædsom sladretaske.
Hvis han overhørte os,
ville hele England snart vide, hvad vi talte om.
Jeg forstår.
Ja, det gør De vel.
Jeg spåede Deres datter en stor fremtid,
en fremtid med en hertug, måske.
En sådan alliance…
Jo … det ville sandelig være vidunderligt.
Som sagt
gavnede succesen ikke kun den unge maestro.
Det ville have skadet hele Mozart-familien,
hvis deres dreng var blevet i Salzburg.
Er De ikke enig?
Jo da. Det er jeg.
Hvad skal vi gøre, frue?
Vi inviterer straks lady Berbrooke til te, mrs. Wilson.
Nigel er mit eneste barn.
En helt særlig dreng.
Jeg ynder at sige, at Gud ikke velsignede mig med endnu en,
fordi det fuldkomne var opnået.
Du milde.
Ikke alle er så velsignede, det ved jeg.
Miss Bridgerton, lad mig tage Dem i øjesyn.
Afgjort sund.
Selv om De ser noget mut ud.
-Det blev sent i går. -På grund af spændingen vel.
Men De må gøre Dem umage, min kære. Min Nigel er meget kræsen.
Han har afvist flere meget smukkere debutanter med ordene:
"Mor, jeg sætter færdigheder over skønhed."
Vil De tro det?
Deres frue gør hurtigt kål på småkagerne.
Tænk ikke på det, Rose, jeg tager mig af det.
Husholdersker…
De tror, de er uundværlige,
men vi kammerpiger laver alt arbejdet.
Jeg har en magen til.
Men De er heldig. Hvor meget besvær kan det være
med kun lady Berbrooke og unge lord Berbrooke?
De skulle bare vide.
De spiste ikke en bid, min kære!
En ung dame må være velnæret, hvis hun skal have børn.
Kippers på rugbrød hver dag gjorde underværket for mig,
da jeg undfangede min Nigel.
Hvad nyt?
Hvad foregår her?
Du tror vel ikke, jeg inviterede hende uden bagtanker?
Tjenestefolk hører som bekendt alt.
Hun har hørt en hel del.
Lord Berbrooke har en søn med en tjenestepige, som han nægtede at forsørge.
-Pigen og barnet lever i armod. -En rædsom mand.
Forhåbentlig kan vi nu slippe af med ham.
Han vil benægte det.
Og hvem vil tro mere på nogle kvinder end på en mand?
Måske ingen.
Men det vil de, hvis lady Whistledown gør. Så vi opfører os som kvinder.
Vi snakker.
Og han giftede sig kun med hende,
fordi hans pére tabte alle pengene på en forretning i Amerika.
Mon Dieu, er det ikke sæsonens saftigste historie?
Måske ikke den saftigste.
Enhver baron har en horeunge.
En horeunge, han sendte væk, før pigen fødte?
Det siger du ikke. Det må vi fortælle Jennie og Mary.
Det er kommet denne skribent for øre,
at der verserer den frygteligste historie.
Det siges, man ikke kan skue en hund på hårene.
Men når det gælder den bimse baron Berbrooke,
afspejler hans utiltalende ydre åbenbart
tilstanden i hans hjem.
Det skulle ikke undre mig,
hvis lord Berbrooke bliver kaldt bort i et vigtigt anliggende,
et anliggende, som måske
omfatter at sende længe ventede midler
til en tidligere tjenestepige og en lille dreng,
som, vi må håbe, er faldet ud efter sin mor.
Jeg har hørt, at Berbrooke har forladt byen.
Denne løsning på vores problem er næppe et tilfælde.
Jeg vil agere anderledes fremover.
Eller måske slet ikke.
Jeg ved, samfundet dikterer din rolle i familien,
men nu da Daphne har gjort debut, kan jeg nemt klare sagerne.
Det er til Daphne. Tulipaner.
Symbolet på passion.
En velvalgt kjolekant, når din søster vil ægte hertugen.
Måske er det også noget for din brud.
Godnat, mor.
Deres frue vil vel ikke holde mig indespærret her til evig tid.
Frøkenen kan vist kun takke sig selv for omstændighederne.
Eloise.
Mangler du noget?
Nej.
Jo.
Jeg er glad for, denne sag med Nigel Berbrooke er overstået.
Tak.
Man hører historier om rædsomme arrangerede ægteskabet
og fortvivlede slutninger, og…
Det er meget skræmmende.
-Eloise, du må ikke være urolig… -Er du ikke også bange?
For ægteskab? For … børn?
Jeg synes, børn er dejlige.
Selv om du ikke underbygger min påstand nu.
Du har vel ikke glemt, hvad der overgik mama?
Hende skrig den nat.
Du prøvede at overdøve dem ved at synge, men skrigene … fik ruderne til at klirre.
Jeg hører dem stadig af og til i mine drømme.
Hun var nær død…
…få måneder efter papa.
Selvfølgelig husker jeg det.
Selvfølgelig … er jeg bange.
Jeg ville være dum, hvis jeg ikke var rædselsslagen.
Du husker ganske rigtigt, at mama var igennem en … risikabel nat.
Med ved daggry var Hyacinth født,
og det var berigende for os alle.
Ja, Eloise, der er måske
dunklere stier i skoven, end vi forventer.
Der er lys for enden af dem.
Og jeg ved … at en dag…
…vil vi begge finde det.
Det må være krævende.
Hvilket?
Altid at opretholde det komediespil.
Godaften.
De burde ikke have mistet besindelsen overfor lord Berbrooke.
De bør vide noget om mig, miss Bridgerton.
Jeg tåler ikke bøller.
Og De bør vide noget om mig, Deres Nåde.
Det her skal lykkes.
Vores nummer?
Det er mere end det nu.
Det gælder mere end en forhandling eller at gøre det bedste parti
for at imponere lady Whistledown, dronningen eller andre i det fine selskab.
Det gælder et liv, Deres Nåde, mit liv.
Jeg må tage kontrollen over det.
Jeg har ikke råd til andet.
Så dette må ikke mislykkes.
Hvis De ikke samtykker, så sig det nu.
-Jeg samtykker … på én betingelse. -De forstår ikke, Deres Nåde…
Kald mig Simon.
Hvis vi skal fremstå som et ægte, perfekt kærestepar,
bør De bruge mit fornavn.
Meget vel … Simon.
Er der noget morsomt ved mit navn?
Nej, det er et udmærket.
Udmærket? Meget vel … Daphne.
Jeg ønsker at finde en mand, så jeg kan få en familie, børn.
Så lad os finde dig en mand.
Må jeg få fornøjelsen?
Naturligvis.
I to udgør et fortryllende par, Deres Nåde.
Hvad er der dog i vejen?
Slet ingenting, lady Danbury.
Min søn, du er vendt hjem for at indtage din retmæssige plads.
Mit hjerte svigter,
men jeg forsikrer dig, at det svulmer af stolthed
ved tanken om, hvilken hertug du er blevet.
Og den fornemme Hastings-slægt vil fortsætte.
Hør godt efter…
…for jeg er kun kommet for at gøre én ting.
At give Dem et løfte,
mit livs eneste løfte.
Jeg gifter mig aldrig.
Jeg vil aldrig avle en arving.
Slægten Hastings uddør med mig.
Taler jeg tydeligt nok, far?
Tal, dit satans uhyre.
Tal.
Tekster af: Henriette Saffron