Det er en misforståelse.
Damen som fikk meg arrestert, har ikke betalt meg lønn på årevis.
-Jeg er ikke dommeren. -Kan du sende beskjed til noen for meg?
Alfie Burrow. Han jobber for den nye lady Penwood i Penwood House.
Din arbeidervenn, eller noen som snakker på dine vegne,
kommer neppe til å bli trodd.
Og damen som sendte meg etter deg, vil sørge for at enhver som forsvarer deg,
vil bli personlig ruinert.
Jeg kan sende bud på hvem du vil,
men du må være sikker på at du er verd problemene.
Du har rett.
Ta teppet.
Hvis du blir dømt, blir det livstid bak murene. I beste fall.
Kjære sosietet.
Hennes Majestet Dronningen hedrer deg med en sjenerøs invitasjon
til sesongens store begivenhet.
Det blir, som på alle dronningens ball,
årets mest storslagne aften.
Et vakkert skue, glamour og fornøyelser. Den slags ting.
Din tilstedeværelse er ønsket. Eleganse er påkrevd.
Fravær uten grunn vil bli lagt merke til.
Vi har noe å håpe på denne sesongen.
Siden vi er i sorg, er det ikke ventet at vi deltar på dronningens ball.
-Beklager, jeg prøvde bare å… -Selvsagt. Jeg er lettet.
Å unngå selskaper var en av mine og Johns favorittaktiviteter.
Ja visst.
Legg merke til at dette er et ball til ære for lady Agatha Danbury.
Hun har valgt å forlate London for å dra… et annet sted.
Virker det ikke litt slemt mot lady Danbury?
Denne delen av teksten er så liten at jeg knapt kan lese den.
Nå som dronningen ikke har Whistledown lenger,
lar hun kanskje harmen gå ut over noen andre.
-Vet du noe, Rae? -Om lady Danbury og dronningen?
Jeg kan ikke si at jeg gjør det.
Nei.
Selvfølgelig ikke.
Rae er en god husholderske. Bare fordi du savner miss Varley…
Hvor har du en så merkelig tanke fra? Jeg tenker ikke på henne.
Jeg har vurdert å dra min vei hver morgen, helt til i dag.
Enkefruen virket ganske hyggelig da hun våknet.
Det er fordi hun fikk den tidligere tjenestepiken arrestert i går.
Og i dette øyeblikk
tror jeg lord Stotter befinner seg bak disse dørene for å fri til Miss Li.
Ja!
Min kommende hustru.
Vi ses snart. Og forhåpentligvis hver dag etter det.
-Du har inngått sesongens forlovelse. -Se på ringen min!
Du må planlegge antrekket til dronningens ball.
Det perfekte stedet for å kunngjøre forlovelsen.
Hvor skal du, mamma?
Til fengselet, selvsagt.
Jeg hørte du hjalp til med å lede mamma til Sophie.
Rosamund!
Fikk du Sophie arrestert?
En tyv må ta konsekvensene.
Sophie er ingen tyv, mamma. Hun var bare snill mot oss.
Jeg vil ikke høre mer om saken. Jeg kommer snart tilbake.
Du har gjort det veldig bra, Rosamund.
Skal du ikke gratulere meg?
Gratulerer, søster.
-Hvor er hun? -Det er min skyld.
Jeg trodde hun var en tyv og hjalp lady Penwood å finne henne.
Men Miss Posy gjorde det klart at jeg tok feil.
Sophie arbeidet i dette huset da enkefruen styrte det.
-Men har hun familie? -Færre ord, er du snill.
Jeg vet hvem vi bør snakke med.
Er det et automatisk stekespidd?
Disse to har en viktig sak å diskutere med deg.
La Hyacinth vise deg sløyfekolleksjonen sin.
-Hun har fått noen nye. -Den er ikke så imponerende.
Jeg vil utsette å dra til Eton for å tilbringe tid med deg.
Nei, ikke gjør det.
Jeg er så takknemlig mot dere for støtten og oppmerksomheten, men…
Jeg tror søsteren deres vil at vi skal oppføre oss som vanlig en stund.
Ja. Takk.
Kanskje vi kan snakke om noen andre.
-Hvordan har du det? -Hvordan går det med lord Anderson?
Lord Anderson, vel, han…
Mor, jeg må snakke med deg om Sophie.
-Beklager at jeg avbryter. -Francesca…
Imponerende eller ikke, jeg vil gjerne se sløyfesamlingen.
Du også, Gregory.
-Spurte du henne? -Spurte hvem?
-Hun hadde dratt før jeg fant henne. -Vet du hvor?
-Unnskyld meg. -Hvem da?
Sophie har dratt til Amerika. Jeg prøvde å nå skipet. Jeg fant henne ikke.
Fulgte du etter Sophie?
-Hva er dette? -Han er forelsket i piken.
-Hun har dratt sin vei uten å si adjø. -Ma'am…
-Hva? -Ikke skriv om det.
-Jeg er ikke lady Whistledown lenger. -Jeg må få tak i en båt.
-Hvis hun dro i morges, kan jeg nå henne. -Ta det med ro.
Kan alle være stille et øyeblikk?
Vennligst. Hazel har noe å fortelle.
Jeg beklager at jeg avbryter, men jeg har gode og dårlige nyheter.
De gode nyhetene er at Mr. Bridgerton ikke trenger en båt.
Du har besøk.
Hallo, Sophie. Så uforskammet.
Du bør være takknemlig for at en dame kommer til et så fælt sted.
Særlig siden jeg kom for å hjelpe deg.
-Hjelpe meg? -Jeg vil være sjenerøs.
Du kan unngå en rettssak, offentlig ydmykelse
og skade på Bridgerton-huset, som skjulte deg.
-Hvordan? -En tilståelse. Selvsagt.
Alt blir mye enklere
om du innrømmer at du utga deg for å være en du ikke er, og stjal.
-Det gjorde jeg ikke! -Jo, det gjorde du!
Du har stjålet alt fra meg.
Jeg gir deg ikke resten ved å tilstå for å gjøre livet ditt lettere.
Du har alltid tatt dårlige valg.
Men nå får du i hvert fall som fortjent.
Vakt! Jeg er ferdig her.
Dette vil ikke ende godt for deg.
Uten vitner som snakker på dine vegne, og basert på enkefrue Penwoods vitnemål…
Vær så snill…
Miss Baek, jeg må minne om at du ikke får snakke.
Jeg har ikke annet valg enn å dømme deg…
Sir! Jeg må be deg løslate denne kvinnen!
-Hva er meningen med dette? -Hvem er du?
Benedict Bridgerton, sønn av Edmund Bridgerton.
-Bror av vicomte Anthony Bridgerton. -Og av hertugen av Hastings.
Mr. Bridgerton er en sønn nummer to. Piken stjal fra en grevinne.
-Krenker du min ære over et par skoklips? -De må ha vært enormt verdifulle.
Miss Baek har vært hos meg i flere måneder.
Basert på hennes karakter garanterer jeg at anklagene er ubegrunnet.
-Det er de ikke. -Har du bevis?
Vær så snill, jeg ber dere alle om å være rolige
og opptre i tråd med rang og verdighet.
Lady Penwood, hvis denne familien vil betale deg kostnadene for skoklipsene,
vil du trekke anklagene mot Miss Baek?
Vi betaler gjerne.
Det er ikke nok. Hun er også anklaget for å utgi seg for å være en lady.
En lady i sølvkjole på maskeradeballet som ble holdt av enkefrue Bridgerton.
-Jeg vil ha rettferdighet! -Vi må få forsvare henne.
Hun har åpenbart tåkelagt Mr. Bridgertons dømmekraft ved å forføre ham!
-Det har jeg ikke gjort. -Hvordan våger du…
Ro i salen!
Vi skal sørge for at Miss Baek får en advokat.
Inntil da lurer jeg på om du kan berge meg i min nød.
Hun er tjener hos meg, og jeg klarer meg ikke uten henne.
Jeg må trygle deg om hjelp.
Kan du la meg ta ansvar for henne inntil alt er ordnet opp i?
Vi ville blitt så takknemlige om du innfrir min stakkars mors ønske.
Jeg løslater Miss Baek mot at hun blir i Bridgerton-huset.
Og dere må garantere at hun ikke forlater huset.
Men la meg foreslå at dere snakker sammen.
Med mindre dere kan inngå en avtale,
møtes vi igjen om en ukes tid for å avgjøre Miss Baeks skjebne.
Det blir ingen avtale.
-Hun skal i fengsel. -Vi får se på det.
Hva vil dronningen si om at du skjulte en forbryter?
En som du lot gå over sin rang og forføre sønnen din.
Tror du hun lar deg forbli i sosieteten?
Skal vi finne det ut?
Jeg kan ikke takke dere nok. Men dere skulle ikke gjort dere så mye bry.
Hvorfor sendte du ikke beskjed til oss? Ga ikke konstabelen deg lov?
Jeg tenkte at jeg hadde gjort nok til å skyve dere fra meg.
Jeg rømte i skjul. Jeg ville ikke bry dere mer.
Det er bra vi ble varslet.
Du har mange som bryr seg om deg. Jeg håper du vet det.
Men hvis lady Penwood ikke vinner i retten, kan hun vinne i offentligheten.
Og finner dronningen ut om forbindelsen, kan det skape en så stor skandale
at selv å flytte på landet neppe demper følgene for søsknene dine.
Det er ingen enkel løsning på det.
Jeg er glad for at du er trygt hos oss. Velkommen hjem.
Rommet ditt er klart, men gi oss beskjed hvis vi har glemt noe.
Rommet mitt er oppe i tjenerfløyen.
Ikke nå lenger.
Lady Bridgerton sier at du skal være vår gjest
inntil dette med rettssaken er over.
Eller til du formaliserer tilknytningen til Mr. Bridgerton.
-Hvorfor sa du ikke noe? -De har ingen tilknytning, Hazel.
Lady Bridgerton har gjort det klart at sønnen ikke skal krysse gangen
til rommet ditt av noen grunn. Og ikke du til hans.
-Selvsagt. -Jeg har øyne overalt.
Kom nå, Hazel.
Hvor lenge har du visst det?
Jeg fant smykket ditt på soverommet mitt i går.
Sølvpiken hadde på seg det samme smykket.
Jeg mente ikke å lyve for deg. Jeg bare…
Jeg orket ikke tanken på skuffelsen din over at damen du lette etter,
skulle vise seg ikke å være en fortryllende ung dame, men… meg.
Det siste jeg føler over at det var deg, er skuffelse.
Jeg har alltid følt meg alene i fulle rom.
Jeg falt for deg på maskeradeballet fordi du så meg.
Bare meg.
Hva slags mann ville jeg vært om jeg bare så på deg som sølvpiken?
Og likevel…
All denne tiden trodde du ikke jeg kunne takle sannheten.
Kanskje fordi din kjærlighet til meg ikke er som jeg trodde.
Benedict.
Mrs. Wilson har sendt meg
for å passe på at dere holder dere til hvert deres rom.
Jeg må legge meg nedpå.
Vi bør i det minste håpe at vi holder Sophie ute av fengsel.
Jeg nøler med å be deg om noe like før du skal reise,
men i en perfekt verden…
Hvis dronningen velsigner forholdet, beskyttes alle mot skandale.
Det er en utrolig historie.
Tjenestepiken og den forelskede herren.
For utrolig til at hun kan akseptere den.
Dronningen har veddet mye på at Benedict gifter seg denne sesongen.
Det er usannsynlig, men jeg prøver gjerne.
Og jeg tror faren hennes var adelig.
-Ville det hjulpet oss? -Ikke om moren var tjenestepike.
Selv om Sophie ikke hadde rykket ned til å bli tjenestepike,
aksepterer sosieteten aldri at en herre gifter seg med en født utenfor ekteskap.
Jeg er redd det beste de kan håpe på, er å dra på landet sammen i stillhet.
Jeg kan utsette reisen. Bli her for å sørge for at om en skandale bryter ut…
Nei, Agatha. Det er din tur.
Jeg setter pris på at du vil prøve med dronningen, men nei. Du må dra.
Violet Bridgerton…
Jeg kommer til å savne deg.
Jeg vil savne deg også. Veldig mye.
-Kan jeg hjelpe deg, Miss Baek? -Det holder med Sophie, John.
Har noen spurt etter meg?
Jeg tror ikke det.
Du er så kjekk i kveld, John.
-Mener du det? -Selvsagt.
Jeg har vært usikker på om du var interessert.
Du har litt av et rykte.
Det var før jeg møtte deg.
Jeg tenkte kanskje…
Jeg har prøvd å finne ut hvordan jeg skulle snike meg inn hos deg også.
Jeg ble rasende da du ikke kjente meg igjen.
-Jeg er lei for det. -Jeg ble rasende først.
Men det betyr jo ikke noe.
Du har vist meg enormt mye kjærlighet, mer enn jeg har følt på veldig lenge.
Og min manglende evne til å tro på den…
Den eneste andre som jeg visste var glad i meg, var min far.
Han var den sjette jarlen av Penwood. Richard Gun.
Han lovet alltid å ta vare på meg, og jeg stolte på det.
Jeg stolte på hans kjærlighet.
Men etter hans død ble det klart at jeg hadde tatt feil.
Var det på grunn av ham at du ble tjenestepike?
Han ga meg ingenting i testamentet. Araminta gjorde det klinkende klart.
Så du testamentet selv?
Nei. Jeg ville ikke bli enda mer knust.
Sophie.
Det er tydelig at kvinnen forakter deg.
Fra den dagen hun møtte meg.
Hvilken grunn har du til å tro det hun sa om faren din?
Jeg…
Jeg vet ikke.
Jeg bare trodde henne.
Trodde at faren min hadde glemt meg.
Trodde at kjærligheten jeg følte, var oppspinn fra starten.
At jeg ikke skulle vente at du kunne elske meg eller forplikte deg til meg.
Sophie.
Selvfølgelig elsker jeg deg.
Tror du meg nå?
Jeg hjalp ikke. Jeg skulle aldri ha bedt deg bli elskerinnen min.
I går dro jeg hit av en grunn.
For å stille et spørsmål jeg skulle ha stilt før.
Ikke gjør det. Ikke nå.
Jeg har familiens velsignelse, Sophie.
Ikke med rettssaken hengende over oss. Familiens rykte står på spill.
La oss vente.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, Benedict.
Blir du med?
Jeg kan ikke risikere det ennå.
Da gjør vi ikke det.
Snu deg.
-Det trenger du ikke å gjøre lenger. -Jeg håper ikke du er sint på meg.
Jeg er aldeles rasende.
Det mest interessante som har skjedd her, skjedde rett foran nesen min,
og jeg var blind for det hele tiden.
Bra. For jeg vil be deg om en tjeneste.
Jeg vil be om hjelp til å komme inn i Penwood House.
Jeg er så glad for at du kom på visitt. Litt overrasket, men glad.
-Jeg vil la fortiden være fortid. -Ja, det vil jeg også.
Vi har så mye å diskutere at vi blir opptatt i mange minutter.
-Jeg er lutter øre. -Jeg hadde hørt at du malte om til rosa.
Og jeg ville si at det ser strålende ut. Det er så… deg.
Alfie!
-Hva gjør du her? -Min fars testamente. Jeg tror det…
Det er på kontoret. Araminta vil få meg i fengsel.
Jeg må vite hva det står før hun lykkes.
Sett deg før du sliter spor i teppet.
Unnskyld.
Lady Danbury var ikke optimistisk, men jeg er sikker på at alt ordner seg.
Vi finner en utvei. Det gjør vi alltid.
Så Sophie var sølvpiken.
Datteren til jarlen av Penwood fortjente å gå på ball en eller annen gang.
Hvis vi overlever dette kapittelet, hva om jeg ikke klarer det?
Å flytte permanent ut på landet.
-Å være ektemann. -Tviler du på følelsene for Sophie?
-Nei, jeg tviler på meg selv. -Hvorfor det?
Har jeg ikke skuffet deg hele livet?
Jeg blir aldri skuffet over barna mine.
Kanskje jeg har vært litt streng mot deg til tider,
men det er det en grunn til.
Det er fordi jeg på mange måter lignet mest på deg som barn.
Hva mener du?
Barn kan lettere se for seg et spøkelse i en mørk gang
enn å forestille seg moren sin som ung.
Jeg har for det meste glemt den piken selv.
Hvordan var hun?
Hun var impulsiv, lidenskapelig,
vill og bekymringsløs.
Fylt av et brennende ønske om å oppleve alt livet hadde å tilby.
Og ville hele tiden gjøre det motsatte av det foreldrene ville.
Anthony er akkurat som faren din.
Men du er min sønn fullt og helt.
Hva skjedde med henne?
Jeg ble forelsket.
Det gjorde at mitt ville opprør stilnet,
og jeg trengte det ikke lenger. Jeg var bare lykkelig.
-Det er det jeg føler for Sophie. -Det gjør deg i stand til alt du ønsker.
Jeg håper ikke du har lagt den ville og bekymringsløse unge piken helt bak deg.
Hun høres herlig ut.
Det var hun.
Det må være her.
Lily syntes hun så deg. Jeg måtte se selv.
-Irma. -Vet du hvor nøkkelen er?
Vi leter etter farens testamente.
Jeg har sett herren åpne det med en nøkkel fra den skuffen.
-Hvilken er det? -Jeg vet like lite som deg.
Og vil du bruke denne rosatonen på eiendommen på landet også?
Eloise. Jeg har vanskelig for å tro at du kom hit i dag
for å rose min fargesmak.
Hvorfor det? Kan ikke en ung dame bare ville diskutere rosafargen?
Jeg vet hvorfor du egentlig er her.
Du har endelig bukket under for manien.
Ekteskapsmanien.
Det er tydelig at du endelig tenker på hvordan det vil være å få seg en mann.
-Og du vil vite hvordan det er. -Ja.
Jeg er overveldet av…
galskapen.
Det var vanskelig sist sesong ikke å ha en delt drøm om fremtiden.
Jeg forstår ditt syn. At ekteskap stjeler uavhengighet og frihet.
-Mary Wollstonecraft og det. -Leste du Mary Wollstonecraft?
Du maste så mye om henne sist sesong. Og hva annet skulle jeg gjøre i Wales?
Hun har noen gode tanker. Men hun verdsetter ikke kjærlighet nok.
Den har kraft til å endre ens liv, Eloise.
Ja.
Jeg begynner å se det.
Så bra.
Her er det.
"Richard Gun, den sjette jarlen av Penwood."
Han testamenterer 4000 pund til til Araminta for hvert år hun huser meg.
Du store min!
Det var derfor hun holdt deg her. Hun tjente på deg.
Sophie. Hva er det?
Jeg kan se at ekteskapet har gjort deg godt.
Det har i det minste gitt meg en stue jeg har drømt om.
Er det ikke en forbedring fra Cowper House?
Du hørte aldri hjemme i det huset eller med foreldrene dine.
Jeg ber om unnskyldning.
Alt det med at du nesten måtte gifte deg med en som var tre ganger så gammel.
Jeg var altfor selvopptatt til å forstå hvor vanskelig det må ha vært,
og hvor mye suksess på ekteskapsmarkedet betydde for deg.
Takk.
Og det er i orden.
Alt har ordnet seg til det beste.
Det har det virkelig.
Etter alt det viste det seg at skoklipsene var falske.
Er det dette de kaller sladder for tiden?
Jeg bryr meg ikke om skoklips. Eller tjenestepiker.
Uansett hva jeg måtte synes om enkefrue Penwood,
hvis dommeren vil dømme piken, så kan han det.
Enkefruen ønsker også å påstå for Deres Majestet
at tjenestepiken forførte en herre.
Benedict Bridgerton.
Sesongens mest ettertraktede frier, forført av en tjenestepike?
-Er det sant? -Nei, det er ikke sant.
Hun trengte ikke å forføre ham, fordi han elsker henne.
Mot all fornuft og forventning har de inngått et forhold.
Hun reddet livet hans på landet, og han falt for henne da hun pleiet ham.
En mann som man trodde aldri kunne forplikte seg,
ble rørt av den enkle ynden og skjønnheten til en pike av beskjeden herkomst.
Deres Majestet hadde rett hele tiden.
Benedict Bridgerton er klar for ekteskap likevel.
Det er uheldig. Jeg hadde rett, og jeg veddet.
Men likevel taper jeg.
Deres Majestet.
Benedict Bridgerton kan da ikke gifte seg med en tjenestepike?
Jeg hadde håpet vi kunne finne en siste god match sammen, lady Danbury.
Det er synd om vi må gi oss etter et tap.
-Brimsley, hvordan går det med ballet? -Meget godt, Deres Majestet.
Vent! Ikke så fort!
Har deg!
Hva vet du om det som foregår med Benedict Bridgerton?
-Dere har tilbrakt mye tid sammen. -Hvor mye vet du?
Du vet noe. Du har skjult noe for meg.
Hvis du vet at jeg har skjult noe, så har du også skjult noe.
Det er en pike av underklassen han ikke bør være sammen med.
Det er en tjenestepike ved Bridgerton House.
De er forelsket, og enkefrue Penwood prøver å få henne i fengsel.
I morges brukte jeg fire timer på å hjelpe dronningen å bestemme blomster til ballet.
I går var det en diskusjon om hvorvidt hundene skulle barberes for å ligne løver.
Alice. Vi kan flytte på landet hvis du er misfornøyd med stillingen.
Nei, det kan vi ikke.
Man kan ikke bare forlate dronningen. Men jeg vil gjøre noe meningsfylt.
Lady Danbury hjalp dronningen å omforme sosieteten. Jeg… pynter!
Jeg pynter ikke engang. Jeg sier ja eller nei mens tjenerne pynter.
Du og jeg fikk dette livet fra løse luften.
Og det har vært vidunderlig.
Og vi nyter endelig livet, men jeg vil hjelpe andre å nyte det også.
Hvis jeg involverer meg for å hjelpe tjenestepiken,
vil jeg enten få dronningens tillit, eller så ødelegger det familien.
Jeg vil gjøre det uansett.
Da har du min fulle støtte.
Hun har ikke vært borte så lenge, Benedict.
-Mrs. Mondrich. -God dag.
Alice, det passer dessverre dårlig.
Jeg vet det. Lady Danbury lyktes ikke med dronningen.
Men jeg har en idé til en annen tilnærming.
Mor og jeg har vært så bekymret.
Den nye lady Penwood insisterte på at Miss Bridgerton ble til te.
Hvordan gikk det?
Jeg så min fars testamente.
Hva sto det?
Faren min…
Han holdt løftet sitt.
Posy, Rosamund og meg.
Han ga oss like stor medgift.
Han var glad i meg.
Selvfølgelig var han det. Hvordan kunne noen la være?
Du skal ikke i fengsel.
Lady Penwood stjal medgiften din. Det gjør henne til løgner og tyv.
Hvis hun ikke har brukt opp alt, har jeg en medgift.
Det gjør meg ikke ektefødt eller passende for en herre.
Jeg bryr meg ikke om pengene. Og ikke om du er passende eller ikke.
Mrs. Mondrich kom innom. Hun er en av dronningens hoffdamer.
-Hun har en plan for å hjelpe oss. -Hva da?
Vi må finne en kjole til deg, for du skal på dronningens ball i morgen.
Det er et spill for to.
Tilgi meg. Det er familien min.
-Det kommer til å bli en skandale. -En skandale?
Få høre.
Benedict, broren min…
Han er forelsket i en tjenestepike.
Familien min støtter dem.
Men resten av sosieteten blir rystet om de finner det ut.
Men jeg innrømmer at det er trivielt sammenlignet med…
Er det nå du velger å holde munn?
Jeg er bare overrasket. Familien din er overraskende.
Jeg klandrer deg ikke om du distanserer deg fra oss, fra meg.
Jeg mente overraskende på en god måte.
Kjærlighet ser ikke alltid ut som det man venter.
Jeg er ikke den som dømmer over andres lykke.
Jeg er lettet over å høre deg si det.
Hvis du ikke er bekymret for forbindelsen vår, hadde jeg håpet
at du vil vurdere å bli her i London til den nye arvingen blir funnet.
-Jeg er her. -Jeg vet det.
Men jeg føler meg vel…
urolig for at du drar igjen, siden du sjelden blir lenge på ett sted.
Du er den enste andre som virkelig forstår.
Hvis du vil det, blir jeg.
Det ville betydd mye for meg.
Jeg føler meg veldig nær deg, Michaela.
I like måte.
Se hva en av tjenestepikene hjalp meg å redde fra søpla.
Litt skrukkete, men det gir den bare karakter.
Du hadde ikke trengt å bry deg.
Jeg antar at du fortsatt ikke vil debutere.
Jeg må si at jeg tror det vil være en tabbe.
Det kan du ikke mene. Etter at du gjorde narr av timene mine.
Til mitt forsvar var det veldig lett å gjøre narr av dem.
Jeg trodde du ville bli glad.
Nå blir du ikke gammel alene. Vi kan være peppermøer sammen.
Selv om det høres fint ut, vet jeg at det ikke er det du egentlig vil.
Det er greit å være redd.
Det som skjedde med John, var fryktelig.
Det skremmer meg mer enn jeg vil vedgå.
Noen ting kan vi ikke styre. Men vi kan styre evnen til å støtte hverandre,
og sørge for at vi ikke lar frykten hindre at vi opplever noe som kan være unikt.
-Er du talsmann for ekteskap nå? -Det er å overdrive.
Men etter å ha tilbrakt en sesong ved din side, ser jeg at iblant
kan ekteskap ha sine fordeler.
Vennskap, familie,
en god plass på en soaré.
Og hadde det ikke vært for mor og fars ekteskap,
hadde vi ikke hatt hverandre. Det virker som en stor belønning.
Som oftest i hvert fall.
Poengene dine er ikke helt håpløse.
Men hvis jeg en dag finner den rette mannen,
vil jeg gjerne kjenne meg selv bedre først.
En utmerket plan.
Sesongen blir ikke den samme uten deg.
Jeg tviler ikke på at dere finner måter å more dere på.
Du blir savnet. Særlig av dronningen.
Vel…
Skål for oss.
Dette er vår kveld, Rosamund. La oss hilse på lord Stotter.
Så snakker vi med dronningen og avgjør saken med Sophie.
Jeg klarer dette.
Klarer vi dette? Bør vi vente til etter at vi snakker med dommeren?
Enkefruen må ikke få overtale dronningen.
Mrs. Mondrich ordner alt.
Du må bare skjule deg mens vi sniker deg inn.
Forhåpentligvis for siste gang.
Følget ditt?
Violet Bridgerton.
Enkefrue Bridgerton.
-I følge med tre. -Noe sånt, ja. Jeg har så mange barn.
Bridgertonene, bli med meg.
Hva skal vi gjøre nå?
Det er rart ikke å være midt i en skandale.
La oss nyte det, da.
Kan jeg få denne dansen?
Miss Posy.
Miss Bridgerton.
Å nei. Jeg er… Jeg vet ikke om du vet det, men jeg var ikke med på…
Det trodde jeg heller ikke. Jeg ville bare hilse på.
Men kanskje jeg ikke burde det. Moren din vil nok ikke like det.
Men ikke la henne diktere deg.
En venn har en mor som ikke er ulik din, og hun har klart seg veldig godt nå.
Er det sant?
Du har lord Barnabys interesse.
Han ber meg om å danse av og til,
men min mors innsats er fokusert på søsteren min denne sesongen.
Jeg burde ikke la henne diktere det som angår kjærlighetslivet mitt.
Lord Barnaby er svært ettertraktet. Og din mor og søster er opptatt.
Gå.
Ja vel.
Miss Posy.
Vil du endelig akseptere mitt tilbud om en dans?
Lady Penwood.
-Du er blitt tilkalt. -Blir jeg tilkalt av dronningen?
Det var lettere enn jeg trodde.
Kom nå, Posy.
Nå.
Unnskyld meg.
Hva er dette? Jeg trodde dronningen skulle være her.
Du blir nok glad for at hun er et annet sted.
-Sophie? -Hva gjør hun her?
Sju år.
I sju lange år tjente jeg deg i mitt eget hjem.
Jeg spurte om hvorfor du beholdt meg så lenge.
Nå vet jeg at det ikke var av godhet.
Det var fordi faren min ga deg vederlag for hvert år du beholdt meg.
-Men jeg skulle ikke være tjener. -Hvordan vet du det?
Jeg så testamentet. Jeg så også at han ga meg en medgift.
-Mor. -Stille!
Tre like deler.
En til Rosamund, en til Posy og en til meg.
Jeg går ut fra at det du har lovet lord Stotter,
er dobbelt så mye som Posy tror hun får.
-Dobbelt så mye som du underslo av meg. -Dette er absurd.
Hvordan våger du å anklage mor for det?
18 000 pund.
Hva er din del?
Trodde du ikke at min skjønnhet og sjarm var nok alene til å finne en mann?
Du trodde jeg trengte 36 000 pund.
Dette er uvesentlig. Hun stjal fra meg.
Det var jeg som stjal skoklipsene.
Det handler ikke om skoklipsene.
Pengene til din medgift var våre penger.
Det skulle vært våre penger. Men du stjal dem fra oss.
Du stjal ham fra oss.
Jentene mine trengte en far. De trengte hans kjærlighet.
Jeg trengte hans kjærlighet. Men i stedet var du der.
Araminta, han elsket deg også.
Jeg så det, og du har dine døtres kjærlighet.
Begges. Ikke ta det for gitt. Tro meg, det tjener ingen.
Richard var en god mann.
Men han levde i en drømmeverden. Han ga meg ansvaret for sin største tabbe,
og lot meg ta konsekvensene for å huse et uekte barn.
Jeg har ikke gjort annet enn å beskytte begge jentene mine.
Mamma, vi har aldri vært i fare på grunn av Sophie.
Og jeg er lei av å snakke om henne.
I tillegg utgir du deg for å være adelig.
Det kan vi ordne opp i selv, siden du har begått en mye større forbrytelse.
Underslag av medgift, og du krenket den avdøde jarlens testamente og bo.
Jeg skal ikke i fengsel.
Hvis du ødelegger meg, ødelegger jeg henne.
Og omvendt.
Det er enkelt.
Vi blir enige om en mer gjensidig fordelaktig beskrivelse av hendelser.
Det er en nydelig aften.
Ja.
-Deres Majestet. -Mrs. Mondrich. Er alt i orden?
Jeg har forberedt noe til Dem.
Tjenestepiken Benedict Bridgerton er forelsket i, hun er her.
Hva mener du?
Jeg fikk henne hit, så De kan se hva som er mellom dem.
Jeg tror at hvis De ser det selv, vil De se kjærligheten de deler.
Nei, Mrs. Mondrich. Få henne ut herfra.
-Deres Majestet. -Deres Majestet.
Det vil jeg ikke.
En gang for lenge siden var det kongelige på slottet som ønsket Dem bort.
Men De ble.
Og De er den mest fascinerende damen som har sittet på tronen på veldig lenge.
De er en beskytter av musikk og kunst.
De har sebraer i hagen, og De elsker sladder.
De har mange interesser,
men De utestenger store deler av det som morer verden
ved å ignorere lavere klasser. Med all respekt, lady Danbury,
ikke alle tjenere er ydmyke eller yndige eller enkle.
Den kvinnen Benedict Bridgerton er forelsket i,
en som er i stand til å få ham til å slå seg til ro…
Den kvinnen må være full av tæl og livskraft.
Hun fikk en grevinne til å sette sin fot i et fengsel
fordi hun er så besatt av henne.
Deres Majestet går glipp av all den gode sladderen.
-Jeg gjør det ikke. -Du gjør det.
Og du trekker deg tilbake til landet resten av sesongen.
Mr. Bridgerton!
Jeg blir fortalt at du er forelsket.
Ja, Deres Majestet.
La meg presentere Miss Sophie Gun.
Gun?
Som avdøde lord Penwood?
Hun er hans fetters datter. Nevnte du ikke hvor like de er?
Jo.
Hun har vært på landet det meste av livet, og har nylig kommet til byen.
-Jeg trodde du sa… -Jeg tok feil, Deres Majestet.
-Kan du snakke? -Ja, Deres Majestet.
Er det sant, det de sier?
At du er en slektning av den avdøde jarlen?
Jeg kan si helt sikkert
at jeg ved både fødsel og utdanning er datter av Penwood House.
Du ville blitt en vidunderlig diamant.
Ja vel, da.
Var det noe interessant om skoklips?
-Nei, Deres Majestet. Det tror jeg ikke. -Jeg tror det var det.
Men fortsett.
Da er vi kusiner.
Vi er søstre.
Jeg tror unge Violet ville blitt imponert over deg i dag.
Det tror jeg også.
-Det var litt av en risiko du tok. -Ja, Deres Majestet.
-Heldig for deg at jeg gikk med på det. -Ja, Deres Majestet.
Løp av gårde.
Dette spillet ditt… Jeg lar meg ikke manipulere.
Har dere hørt det?
Lord Stotter er ikke fornøyd med Miss Lis reduserte medgift.
Slutt! Vær så snill.
Han har alltid vært kjent som lykkejeger.
Miss Li er ikke favoritten min, men familien trengte
at en av døtrene inngikk ekteskap denne sesongen.
Noe sier meg at det ordner seg.
Varley!
-Hva gjør du her? -Tilgi meg for at jeg kom så sent.
Jeg håper du ikke vil be om stillingen din tilbake.
I så fall er jeg redd jeg må si at vi er mer enn fornøyde med Rae.
Nei, absolutt ikke.
Jeg er på vei for å ta en stilling på landet.
Jeg kom for å hente noen av tingene mine før jeg drar.
Jeg etterlot noen bøker i hastverket.
Ertet vi ikke Penelope for lesingen hennes?
Jeg har aldri sett deg med en bok.
-Jeg kom også for å få en unnskyldning. -Fra meg? For hva?
Du behandlet meg som familie, men lot meg slite som en hund,
og betalte meg enda dårligere.
Det er ikke rettferdig. Du får ingen unnskyldning av meg.
Nei vel.
Kanskje…
Kanskje jeg muligens kan
beklage en ting eller to.
De kjolene jeg tilbød deg,
de var åpenbart umoderne. Jeg skulle gitt deg noe penere.
Og betalt deg mer.
Det holder.
Jeg tilgir deg.
Varley. Jeg har savnet deg.
Å, du aner ikke. Penwood-dama fikk arbeidet her til å virke som en ferie.
Jeg skulle på landet fordi hun kom hjem i dårlig humør og avskjediget meg.
Hva slags tosk ville gjort noe sånt?
Vi kan ikke la deg dra på landet.
Men du har jo Rae.
Ja. Men det er et veldig stort hus.
Ja, han har et anliggende med Miss Sophie Gun,
en slektning av lord Penwood.
Miss Gun, kan jeg få den første dansen?
Det kan du, Mr. Bridgerton.
Var ikke det absurd?
Det var en fullstendig gal plan.
Mrs. Mondrich er sannelig full av energi.
Men jeg vet ikke om planen fungerte fordi hun planla godt
eller fordi hun manglet en plan.
Hun hadde rett i én ting.
De liker å more Dem.
Latterlig. Det er det beste som har skjedd hele sesongen.
Nei.
Det beste er at De vinner veddemålet mot Mrs. Bridgerton.
Ja visst.
Veddemålet blir avgjort.
Det var morsomt, lady Danbury.
Vi har det så morsomt sammen.
Ja, det har vi.
Jeg kommer til å savne deg.
Du verden.
Jeg befaler at disse stopper.
Stopper?
Hvordan føles det å bli offisielt anerkjent som en Penwood?
Merkelig.
Men godt.
Gjør det noe om det blir kort tid? For jeg vil gjøre deg til en Bridgerton.
Vil du gifte deg med meg?
Ja.
Ja, det vil jeg.
Jeg er så glad for hvordan ting har ordnet seg for sønnen din.
De to kan gifte seg på ordentlig vis og bli her i byen hvis de vil.
-De er et legitimt par for alle. -Det er veldig bra.
Og nå kan vi komme med vår kunngjøring uten bekymring.
Skal vi fortelle barna det i aften?
Er noe i veien?
Jeg…
Det har vært en begivenhetsrik aften. Forhaster vi oss kanskje?
Jeg ser ingen grunn til å utsette det.
Med mindre du har en jeg ikke vet om?
En jeg bør bli gjort oppmerksom på?
Jeg har nølt på grunn av barna mine,
på grunn av min avdøde mann og på grunn av Francesca.
Men i dag begynte jeg å forstå enda en grunn til at jeg nøler.
Som er?
Jeg har vært hustru og mor så lenge.
Jeg har helt mistet av syne den jeg var før det.
Jeg begynner så vidt å bli kjent med den delen av meg selv, den bekymringsfrie meg…
Jeg er redd for at hvis vi gifter oss, mister jeg den muligheten.
Men jeg vil ikke miste deg heller.
-Da forstår jeg ikke. -Ville det ikke…
Kan vi ikke fortsette som nå?
Å møtes, men likevel være uavhengige.
Violet, jeg ønsker deg all lykke.
Men jeg vil ha min egen også.
Tiden vår sammen har vært en gave. Jeg vil dele et liv med deg.
Og jeg ville ventet om jeg trodde du en dag ville ønske det samme.
-Men jeg begynner å tvile på det. -Vær så snill, Marcus. Jeg…
Jeg er veldig glad i deg.
Det vet jeg. Jeg kjenner det på meg.
Kjære leser.
Er du kan hende litt sjokkert?
Har du sett Miss Stirling i kveld? Har hun lagt seg?
-Informerte hun deg ikke? -Om hva?
Hun har pakket sakene sine og dratt.
Du trodde jeg var borte for godt.
Men det skjer for mye til at denne forfatteren kan tie.
Så vi er gjenforent.
-Hva gjør vi? -Jeg vil danse med min forlovede.
Du er ganske dyktig selv uten musikk.
Det er ganske utrolig tatt i betraktning min første danselærer.
Jeg hadde så mye å lære.
Det er en gjenforening forankret i omsorg og kjærlighet…
Jeg trodde du var ferdig med Whistledown.
Det er jeg. Jeg arbeider med romanen min.
Så hvem har skrevet dette?
Men denne gangen med en helt annen forfatter.
Det er midnatt.
Må du flykte?
Jeg kan bli så lenge du vil.
Jeg håpet du ville bli for alltid.
Men foreløpig må min nye identitet forbli hemmelig.
Kjære leser. Vi skal more oss så mye.
TIL MINNE OM NICHOLAS BRAIMBRIDGE - TONY COOPER
Jeg har et råd til deg.
Selv på bryllupsdagen min må du være den trøtte, førstefødte broren.
Det klokeste jeg kan si deg, er at du aldri må høre på meg igjen.
Far ville vært så stolt av deg.
Det er jeg.
Hvis bryllup tror dere blir det neste?
Jeg elsker bryllup. Alle de beste menneskene på samme sted.
Som deltaker.
-Tror du at du vil gjøre det igjen? -Jeg?
Et bryllup? Nei. Jeg har hatt min store kjærlighet.
Én gang er nok.
Sophie.
Benedict.
Kjære forsamling.
Vi er samlet her i Guds åsyn…
Du kan kysse bruden.
Tekst: Evy Hvidsten