To je nedorozumění.
Ta žena, která mě udala, mi roky neplatila.
- Nedá se jí věřit. - To si nech pro soudce.
Můžu po vás poslat zprávu?
Alfiemu Burrowovi. Pracuje u nové lady Penwoodové.
Tvůj přítel ani kdokoliv jiný, kdo by se za tebe postavil,
není pro soudce důvěryhodný.
A ta dáma, která tě nechala zatknout,
zničí život každému, kdo se za tebe přimluví.
Můžu ti zavolat, koho jen budeš chtít.
Doufej ale, že jim za to stojíš.
Máte pravdu.
Vezmi si deku.
Jestli tě usvědčí,
čeká tě doživotí.
Přinejmenším.
BRIDGERTONOVI
Drahá smetánko,
Její Veličenstvo královna vám velkoryse zasílá pozvánku
na největší událost sezóny.
Jako všem královským plesům
se ani tomuto žádný jiný nevyrovná.
Čeká vás okázalá, okouzlující podívaná plná požitků.
Vaše přítomnost je žádána. Váš nejlepší šat nutností.
Bezdůvodná nepřítomnost neprojde bez povšimnutí.
Alespoň něco dobrého z toho vzešlo.
Vzhledem k tomu, že držíme smutek, nás královna nebude očekávat na plese.
- Omlouvám se, snažila jsem se… - To víš, že se mi ulevilo.
Vyhýbání se plesům byla má a Johnova oblíbená kratochvíle.
A ještě něco.
Jedná se o událost na počest lady Agathy Danburyové.
Rozhodla se opustit Londýn a odplout…
jinam.
Nezdá se ti, že tím lady Danburyovou uráží?
Tahle část je tak drobným písmem,
že ji stěží přečtu.
Možná si našla jiný terč, když už nemůže nadávat na Whistledownovou.
Nevíš o tom něco?
O lady Danburyové a královně?
Bohužel.
Nevíš.
Jak jinak.
Rae je dobrá hospodyně. Vím, že ti chybí Varleyová…
Varleyová?
Jak tě to vůbec mohlo napadnout?
Na ni už jsem zapomněla.
Každý den uvažuju, že podám výpověď.
S výjimkou dneška.
Milostpaní byla po probuzení docela milá.
Včera totiž nechala zatknout tu bývalou služebnou
a právě teď…
lord Stotter za těmito dveřmi možná žádá slečnu Liovou o ruku.
Ano!
Má nastávající.
Brzy se zase uvidíme. A potom snad už každý den.
Ulovila jsi nejlepší partii sezóny!
- Podívej! - Gratu…
Musíme ti vybrat šaty na královský ples. Ideální příležitost k oznámení zásnub.
Kam jdeš, mamá?
Do vězení přece.
Ty to nevíš? Prý jsi mamá pomohla najít Sophie.
Rosamund!
Ty jsi ji nechala zatknout?
Zloději zasluhují spravedlnost.
Není to žádná zlodějka. Mohla se pro nás přetrhnout.
Nehodlám to s tebou dál probírat.
Brzy se vrátím.
Vedla sis skvěle, Rosamund.
Ty mi nepoblahopřeješ?
Gratuluji, sestro.
- Cože? - Je to moje vina.
Měla jsem ji za zlodějku a pomohla ji vdově lady Penwoodové najít.
Slečna Posy mi vysvětlila, že to bylo jinak.
Vím, že dřív Sophie pracovala tady, když tu ještě přebývala milostpaní.
Má nějakou rodinu?
Na řeči teď není čas.
Vím, za kým musíme.
To je samootáčecí rožeň?
Prý s tebou něco musejí neodkladně probrat.
Hyacinth ti mileráda ukáže svou sbírku mašlí.
- Má nové přírůstky. - Zase tak působivá není.
Nejspíš odložím návrat do Etonu, abych ti dělal společnost.
Ne, to nemusíš.
Jsem vám za vaši podporu a pomoc moc vděčná, ale…
Francesca nejspíš chce, abychom se chovali jako dřív.
Alespoň pro teď.
Přesně tak, děkuju.
Co kdybychom… se bavili o někom jiném?
- Jakpak se máš, mamá? - A co tvůj přítel lord Anderson?
Lord Anderson… No… On…
Musím s tebou mluvit o Sophie, máti.
Odpusťte mi to vyrušení.
Francesco…
Ta sbírka mašlí zní zajímavě. Pojďme se na ni podívat.
Ty taky, Gregory.
Požádal jsi ji?
- O co? - Koho?
- Ne. Zmizela, než jsem ji stihl najít. - Víš kam?
- Promiňte. - O kom je řeč?
O Sophie. Odplula do Ameriky.
Dvě lodě vyplouvaly zároveň, takže jsem ji nestihl.
Ty jsi běžel za Sophie?
- Co se děje? - Je do ní zamilovaný.
A ona bez rozloučení odešla uprostřed noci.
- Milostpaní. - Cože?
- Nepiš o tom. - Listy už nepíšu.
Nedovolím, aby odplula. Jak si můžu pronajmout loď?
Možná ji ještě doženu.
- To nic. - Uklidni se.
Můžu poprosit o chvíli ticha?
Prosím. Hazel vám něco chce říct.
Moc se omlouvám, že ruším,
ale mám pro vás dobrou a špatnou zprávu.
Ta dobrá je, že pan Bridgerton nebude potřebovat loď.
Máš návštěvu.
Sophie. Taková drzost.
Měla bys být vděčná, že sem za tebou dorazila urozená dáma.
Navíc s nabídkou pomoci.
- Pomoci? - Ano, chci být velkorysá.
Můžeš se vyhnout soudu,
veřejnému ponížení
i poškození pověsti Bridgertonových za to, že tě ukrývali.
Jak?
Doznáním.
Jak jinak?
Bude jednodušší, když se přiznáš,
že ses vydávala za šlechtu a okradla mě.
- Neokradla. - Okradla!
To ty jsi mě připravila o všechno.
Nehodlám ti ještě ulehčovat život.
Odjakživa jsi činila špatná rozhodnutí.
A tentokrát konečně dostaneš, co si zasloužíš.
Stráže! Tady jsem skončila.
Nedopadne to s tebou dobře.
Jelikož nemáte žádné svědky na své straně,
musím na základě výpovědi vdovy lady Penwoodové…
Prosím…
Připomínám vám, abyste mlčela, slečno Peková.
Nemám jinou možnost než vás odsoudit k…
Žádám vás, abyste ji okamžitě propustil!
- Co to má znamenat? - A vy jste kdo?
Benedict Bridgerton. Syn zesnulého vikomta Bridgertona
a bratr vikomta Anthonyho Bridgertona.
A švagr vévody z Hastingsu.
Pan Bridgerton je druhorozený syn.
Je obviněná z okradení hraběnky.
Urážíte mne kvůli sponám na boty?
Musely být nesmírně cenné.
Slečna Peková u nás pracuje již celé měsíce.
Můžeme dosvědčit, že toto obvinění je zcela neopodstatněné.
- To rozhodně není! - Máte na to důkazy?
Vyzývám vás, abyste zachovali dekorum
a jednali v souladu se svým postavením a důstojností.
Lady Penwoodová, jste ochotna své obvinění stáhnout,
pakliže vám Bridgertonovi dané spony uhradí?
- Milerádi je zaplatíme. - To nestačí.
Je totiž obviněna i z vydávání se za šlechtu.
Ve stříbrných šatech se účastnila maškarního bálu
vdovy lady Bridgertonové.
- Chci spravedlnost! - Musíme si připravit obhajobu.
Jakou obhajobu? Je jasné, že vás svedla a vy jste ztratil soudnost!
To je lež!
- Jak se opovažujete naznačovat, že… - Klid! Klid v soudní síni!
Soudce Burtone, zařídíme slečně advokáta.
Do té doby bych na vás měla prosbu.
Je to naše komorná, bez jejíchž služeb se neobejdu.
Snažně vás prosím.
Mohl byste ji dočasně propustit do mé péče?
Byl bych vám vděčný, kdybyste to mé nebohé máti dopřál.
Propustím ji na kauci.
Pod podmínkou, že zůstane u rodiny Bridgertonových.
A vy zaručíte, že od vás neodejde.
Doporučil bych vám však, abyste to probrali mezi sebou.
Pokud se přece jen nedomluvíte,
za týden o osudu slečny Pekové rozhodnu já.
Na ničem se domlouvat nehodlám.
- Půjde do vězení. - To se ještě uvidí.
Co asi královna řekne na to, že ukrýváte zlodějku,
která nezná své místo a svedla vašeho syna?
Jestlipak vám dovolí zůstat ve společnosti?
Uvidíme.
Moc vám oběma děkuji.
Jsem vám vděčná, ale to jste vážně nemuseli.
Ale museli. Proč jsi nám nedala vědět?
Strážník ti to nedovolil?
To ne, jen jsem myslela, že už jste mě zavrhli.
Utekla jsem v noci, abych vás dál nezatěžovala.
Ještěže jsme se o tom dozvěděli.
Spoustě lidí na vás záleží, Sophie. Doufám, že to víte.
To nejhorší nás teprve čeká.
Pokud lady Penwoodová prohraje soud, vyjde s tím na veřejnost.
A pakliže se o vašem… vztahu dozví královna,
mohlo by to způsobit takový skandál, že by vyhlídky tvých sester nezlepšilo,
ani kdyby ses odebral na venkov. Nemá to snadné řešení.
Jsem ráda, že jste v bezpečí s námi, Sophie.
Vítejte doma.
Pokoj máš připravený.
Pokud jsme na něco zapomněli, dej nám vědět.
Cože? Bydlím přece nahoře s ostatním služebnictvem.
Už ne.
Lady Bridgertonová nás informovala,
že do konce soudního sporu budeš náš host.
Nebo dokud pan Bridgerton nezformalizuje váš svazek.
- Proč jsi mi o tom neřekla? - Žádný nemají, Hazel.
I když je pravda, že lady Bridgertonová trvala na tom,
abyste se s jejím synem vzájemně nenavštěvovali.
- Samozřejmě. - Mám oči všude.
Pojď, Hazel.
Jak dlouho už to víš?
Večer jsem u sebe v pokoji našel tvůj náhrdelník.
Dáma ve stříbrném měla na krku stejný.
Nechtěla jsem ti lhát. Jen jsem…
Nechtěla jsem, abys byl zklamaný,
až zjistíš, že jsi celou dobu nehledal
okouzlující mladou dámu, ale…
mě.
Ujišťuju tě, že zklamaný jsem rozhodně nebyl.
Většinu života jsem se mezi lidmi cítil osaměle.
Do té dámy jsem se zamiloval, protože mě viděla,
jaký jsem.
Mé skutečné já.
Co bych to byl za muže, kdybych tě viděl jen jako masku?
A ty jsi přesto
celou dobu
nevěřila, že unesu pravdu.
Možná jsem sílu tvé lásky přecenil.
Benedicte.
Promiňte, ale paní Wilsonová mě poslala,
abych dohlédl na to, že zůstanete ve svých pokojích.
Půjdu si zdřímnout.
Snad alespoň Sophie uchráníme před vězením.
Zdráhám se tě o něco žádat těsně před tvým odjezdem,
ale v dokonalém světě
by nás před skandálem ochránilo požehnání od královny.
Je to neuvěřitelný příběh.
Láska mezi služebnou a urozeným pánem.
Možná moc neuvěřitelný i na Její Veličenstvo.
Královna se však vsadila, že se Benedict tuto sezónu ožení.
Nejspíš to nevyjde, ale ráda to zkusím.
Její otec byl mimochodem šlechtic.
- Mohlo by nám to pomoct? - Ne, pokud její matka byla služebná.
I když si Sophie pozici služebné nezvolila sama,
smetánka by nikdy nepřijala svatbu urozeného pána s levobočkou.
Mohou doufat nanejvýš v to,
že se jim podaří nenápadně vytratit na venkov.
Odložím odjezd.
Zůstanu zde, a pokud vypukne skandál, zajistím…
To ne, Agatho.
Nechci tě omezovat.
Vážím si toho, že se přimluvíš u královny, ale ne.
Musíš odplout.
Violet Bridgertonová…
Budeš mi chybět.
Ty mně taky.
Opravdu moc.
Přejete si, slečno?
Říkej mi Sophie, Johne.
Přišla za mnou nějaká návštěva?
O nikom nevím.
Dnes ti to sluší, Johne.
To myslíš vážně?
Samozřejmě.
Nebyl jsem si jistý, jestli o mě máš zájem.
Prý se totiž honíš za každou sukní.
S tím už je konec.
Napadlo mě…
Taky jsem zrovna přemýšlel, jak se k tobě proplížit.
Zuřila jsem, že jsi mě nepoznal.
Já vím.
Mrzí mě to.
Nejprve jsem zuřila,
ale pak mi došlo, že na tom nezáleží.
Zahrnul jsi mě neskutečnou láskou.
Tak milovaná jsem se nikdy necítila.
Nemohla jsem tomu uvěřit, protože…
jediný, kdo mě kdy měl tolik rád, byl můj otec.
Šestý hrabě z Penwoodu.
Richard Gun.
Slíbil, že se o mě navždy postará, a já mu věřila.
Věřila jsem jeho lásce.
Po jeho smrti se ale ukázalo, jak jsem se pletla.
To kvůli němu je z tebe služebná?
Nic mi neodkázal.
Araminta mi to řekla jasně.
A ty jsi tu závěť viděla?
Ne, nechtěla jsem být zklamaná ještě víc.
Sophie.
Araminta tě zcela jasně nenávidí.
Ode dne, kdy mě poznala.
Jak jsi mohla uvěřit, že ti o otci říká pravdu?
No…
To nevím.
Prostě jsem jí věřila.
Uvěřila jsem, že na mě otec zapomněl.
A že si jeho lásku od začátku pouze nalhávám.
Stejně jako to, že bys mě kdy poznal, miloval nebo se mi oddal.
Sophie.
Jistěže tě miluju.
Teď už mi to věříš?
Neměl jsem tě žádat, aby ses stala mou milenkou.
Navždy toho budu litovat.
Včera jsem ti přišel položit otázku, kterou jsem měl vyslovit už dávno.
Nedělej to.
Ne teď.
Máti nám požehnala, Sophie.
Počkejme, až se vyřeší ten spor a už nebude v sázce pověst tvojí rodiny.
Miluju tě.
Miluju tě, Benedicte.
Přidáš se ke mně?
Ještě nemůžu riskovat.
Tak nebudeme.
Otoč se.
Už se mi nemusíš klanět.
Slečno Bridgertonová, rozhněvala jsem vás?
Jsem naprosto rozhořčená…
že se mi to nejzajímavější, co se v tomto domě kdy stalo,
událo přímo pod nosem.
To je dobře. Ráda bych vás totiž požádala o laskavost.
Potřebovala bych se
dostat k Penwoodovým.
Jsem ráda, že jsi mě navštívila.
Překvapilo mě to,
ale potěšilo.
- Ráda bych minulost zanechala minulostí. - Já také.
Musíme toho spolu tolik probrat. Jistě nám to zabere mnoho minut.
Povídej.
Slyšela jsem, že jsi nechala vymalovat na růžovo.
Vypadá to tu úchvatně. Je to velmi…
osobité.
Alfie!
- Co tady děláš? - Otcova závěť. Měla by být…
v pracovně.
Araminta mě chce dostat za mříže. Musím vědět, co se v ní píše.
Měl by ses posadit, než prošlapeš koberec.
Odpusť.
Lady Danburyová sice nevěří, že uspějeme,
ale já jsem si jistá, že vše dobře dopadne.
Nějak to vyřešíme. Jako vždy.
Takže Sophie byla ta dáma ve stříbrném.
Dcera hraběte z Penwoodu si dle mého zasloužila jít alespoň jednou na ples.
Co když to nezvládnu, i když se vše vyřeší?
Trvalý přesun na venkov.
- Manželství. - Pochybuješ o svých citech k Sophie?
Ne, o sobě.
Proč, Benedicte?
Vždyť tě celý život jen zklamávám.
Žádné z mých dětí mě nikdy nezklamalo.
Občas jsem na tebe… možná byla přísná,
ale mám pro to své důvody.
Kdysi jsem v mnoha ohledech bývala jako ty.
Jak to myslíš?
Děti si snáze představí ducha v potemnělé chodbě
než svou matku zamlada.
Já na své mladší já už upřímně také takřka zapomněla.
Jaká jsi bývala?
Impulzivní,
vášnivá,
svobodomyslná, bezstarostná
a plná vroucí touhy zakusit vše, co život nabízí.
Neustále jsem dělala pravý opak toho, co si přáli mí rodiče.
Anthony je po otci.
Ty jsi však skrz naskrz můj.
Proč ses změnila?
Zamilovala jsem se.
Láska veškerou mou vzpurnost utišila.
Už jsem ji nepotřebovala. Byla jsem šťastná.
Přesně to cítím k Sophie.
Pak díky své lásce dokážeš cokoliv, co si zamaneš.
Doufám, že jsi na své svobodomyslné mladší já nezanevřela.
I ono dle všeho mívalo něco do sebe.
To ano.
Určitě bude tady.
Lily tě prý zahlédla před domem. Nevěřila jsem jí to.
- Irmo. - Nevíš, kde najdeme klíč?
Hledáme závěť jejího otce.
Milostpán ji otevíral
klíčem z téhle zásuvky.
Kterým?
Co já vím?
Necháš stejně vymalovat i vaše venkovské sídlo?
Zdráhám se uvěřit, že jsi mě navštívila,
abys mi pochválila výběr barev.
Proč? Cožpak… mladá dáma nemůže zatoužit po debatě o růžové barvě?
Vím, proč jsi přišla.
I ty jsi konečně podlehla.
Tužbě po vdavkách.
Je zřejmé, že jsi začala zvažovat, jaké by to bylo mít manžela.
A toužíš zjistit, jaké to je.
Ano.
To šílenství…
mě zcela pohltilo.
Minulou sezónu jsem těžko snášela, že nesdílíme stejný náhled na budoucnost.
Chápu tvůj názor, že nás manželství připravuje o nezávislost.
- Jak tvrdí Mary Wollstonecraftová. - Četla jsi její knihy?
Loni jsi o ní stále mluvila.
Co jiného jsem ve Walesu měla dělat?
Má zajímavé myšlenky,
ale musím konstatovat, že nepřikládá dostatečnou váhu lásce.
Ta člověku dokáže změnit život, Eloise.
Ano.
Začínám si to uvědomovat.
No výborně.
To je ona.
„Richard Gun, šestý hrabě z Penwoodu.“
Odkázal Aramintě 4 000 liber za každý rok, co mě u sebe nechá bydlet.
Proboha.
Proto tě nevyhodila. Vydělávala na tobě.
Sophie.
Co tam stojí?
Vidím, že ti manželství skutečně prospělo.
Přinejmenším díky němu mám salonek svých snů.
Oproti domu Cowperových je to pořádná změna, že?
Nikdy jsi tam nezapadala. Jsi jiná než tví rodiče.
Ráda bych se ti omluvila.
Loni tě málem provdali za třikrát staršího muže.
Byla jsem příliš…
zahleděná do sebe a neuvědomila si, jak těžké to pro tebe muselo být
a jak jsi na manželském trhu potřebovala uspět.
Děkuju.
Vše dobře dopadlo.
Přesně jak mělo.
Je to tak.
A nakonec se ukázalo, že ty spony jsou falešné.
Tomu říkáte klevety?
Spony na střevíce ani služebné mě nezajímají.
O vdově lady Penwoodové si myslím své.
Soudce si to děvče ovšem může pro mě za mě odsoudit.
Vdova lady Penwoodová
vám také hodlá namluvit,
že ta služebná svedla urozeného pána.
Benedicta Bridgertona.
Služebná že svedla
nejlepší partii sezóny?
Je to pravda?
Ne, není.
Nemusela ho svádět, protože se do ní zamiloval.
Navzdory veškerému rozumu i očekáváním
mezi nimi vykvetly vzájemné city.
Ona mu na venkově zachránila život
a on se do ní zamiloval, zatímco o něj pečovala.
Muž, kterého všichni měli za věčného proutníka,
propadl neokázalé kráse a půvabu prosté dívky.
Od začátku jste měla pravdu, Vaše Veličenstvo.
Benedict Bridgerton je skutečně připraven se ženit.
To je nešťastné.
Měla jsem pravdu, takže vyhrávám sázku,
avšak stejně prohraju.
Veličenstvo.
Služebnou si přece vzít nemůže.
Doufala jsem, že se nám podaří domluvit ještě jeden velkolepý sňatek.
Škoda, že naše letité snahy zakončíme neúspěchem.
Pověz, Brimsley… Jak to vypadá s přípravami na ples?
Výtečně, Vaše Veličenstvo.
Počkej! Zpomal!
Mám tě!
Co všechno víš o Benedictu Bridgertonovi?
Letos spolu trávíte spoustu času.
- Co všechno víš ty? - Něco víš a tajíš mi to.
Pokud víš, že ti něco tajím,
tak mi taky něco zatajuješ.
Vím jen, že si něco začal s dívkou z nižší vrstvy.
Se služebnou u Bridgertonů. Zaslechla jsem je.
Jsou zamilovaní a vdova lady Penwoodová ji chce poslat za mříže.
Ráno jsem královně čtyři hodiny pomáhala zvolit květinovou výzdobu.
A včera jsme diskutovaly,
jestli její psíky necháme ostříhat jako lvy.
- Předevčírem… - Alice.
Pokud nejsi spokojená, odjedeme na venkov.
To nemůžeme.
Od královny se nedá jen tak odejít.
A já ani nechci. Ráda bych dokázala něco podstatného.
Lady Danburyová pomohla změnit naši společnost. Já pomáhám…
s výzdobou.
Vlastně ani to ne. Jen říkám ano či ne, zatímco služebnictvo umisťuje dekorace.
Tenhle život nám oběma jen tak spadl do klína.
Moc si ho užívám.
Konečně se máme dobře, a tak bych ráda něco udělala pro ostatní.
Když se té služebné rozhodnu pomoct,
buď si tím konečně získám královninu důvěru,
nebo zničím naši rodinu.
Tak či tak bych to ráda zkusila.
Máš moji plnou podporu.
Odešla teprve před chvílí, Benedicte.
Paní Mondrichová.
- Dobré odpoledne. - Teď se to příliš nehodí.
Já vím. Lady Danburyová u královny neuspěla.
Měla bych však jiný nápad.
Dělali jsme si o tebe starosti.
Odpusť. Lady Penwoodová trvala na tom, aby tvá sestra zůstala na čaj.
Jak to šlo?
Tu závěť jsem našla.
A co v ní stojí?
Otec…
svůj slib dodržel.
Posy, Rosamund i mně
zanechal stejnou část věna.
Měl mě rád.
Jistěže ano.
Tebe nelze nemít rád.
Do vězení nepůjdeš.
Vdova lady Penwoodová ti ukradla věno. Je to lhářka a zlodějka.
Pokud ho už celé neutratila, mám věno.
To ze mě ale pořád nedělá vhodnou nevěstu.
Na penězích mi nesejde. A je mi jedno, zda jsi vhodná partie.
Navštívila nás paní Mondrichová. Jedna z královniných dvorních dam.
- Má plán, jak nám pomoct. - Jaký?
Musíme ti najít nějaké šaty. Zítra jdeš na královský ples.
Je to hra pro dva.
Promiň.
Jde o mou rodinu.
Brzy se na nás provalí skandál.
Skandál?
Jen povídej.
Můj bratr Benedict
se zamiloval do služebné.
Celá rodina stojí za nimi,
ale smetánku to jistě řádně pobouří.
Přiznávám, že mi to připadá poněkud triviální ve srovnání s…
Najednou ses rozhodla mlčet?
Jen jsem překvapená.
Tvá rodina mě překvapuje neustále.
Pochopím, pokud se od nás chceš distancovat. Nebo ode mě.
Ne. Myslela jsem to v dobrém slova smyslu.
Láska občas vypadá jinak, než čekáme.
Odmítám soudit štěstí druhých.
To mi spadl kámen ze srdce.
Doufala jsem, že pokud se mě nezačneš stranit,
mohla bys v Londýně zůstat, dokud se nenajde nový dědic.
- Vždyť jsem tady. - Já vím.
Ale nejspíš mám obavy…
že brzy odjedeš, když jen zřídkakdy zůstáváš déle na jednom místě.
Jsi jediná, kdo mě teď skutečně chápe.
Pokud chceš, zůstanu.
Moc si toho vážím.
Hodně pro mě znamenáš, Michaelo.
Ty pro mě také.
Podívej, co mi služebná pomohla zachránit.
Je pomačkané, ale to mu jen dodává na osobitosti.
Nemusela ses obtěžovat.
Takže stále nehodláš debutovat?
Podle mě by to byla chyba.
To nemůžeš myslet vážně.
Zesměšňovala jsi mé lekce.
Na svou obranu bych ráda řekla… že byly nesmírně směšné.
Čekala jsem, že budeš nadšená.
Můžeme zestárnout spolu.
Dvě staré panny.
To sice zní skvěle, ale nevěřím, že si to vážně přeješ.
Na strachu není nic špatného.
Johnovi se stalo něco příšerného.
Mě samu to děsí víc, než si připouštím. Některé věci ale neovlivníme.
Můžeme pouze stát jedna při druhé
a nedovolit, aby nás strach připravil o něco jedinečného.
- Najednou jsi zastánkyně manželství? - To bych zase neřekla.
Po sezóně strávené po tvém boku však vidím,
že občas může mít své výhody.
Partnerství,
rodinu
a lepší místo na večírku.
A kdyby se otec s mamá nevzali,
nikdy bychom neměly jedna druhou. A to by byla nesmírná škoda.
Alespoň většinou.
V něčem máš nejspíš pravdu.
I když…
Pokud si mám jednoho dne najít manžela,
nejprve bych nejspíš měla poznat samu sebe.
Výtečný plán.
Bez vás to tu nebude ono, lady Danburyová.
Nepochybuji, že se nějak zabavíte i beze mě.
Nejvíce ze všech
budete chybět královně.
Nu,
na nás.
Dnešní večer patří nám, Rosamund.
Pozdravíme lorda Stottera a pak s královnou probereme Sophie.
To zvládnu.
Zvládnu.
Vážně je to dobrý nápad? Není lepší počkat na setkání se soudcem?
Musíme s královnou mluvit co nejdříve.
Paní Mondrichová vše zařídí.
Drž se mezi námi a propašujeme tě dovnitř.
Snad to bude naposledy.
Vaše jména?
Violet Bridgertonová.
Vdova lady Bridgertonová.
A tříčlenný doprovod?
Nějak tak. Mám tolik dětí.
Za mnou, Bridgertonovi.
Počkat… A co teď?
Je zvláštní, že se skandál projednou netočí kolem mě.
Tak si to užijeme.
Smím prosit?
Slečno Posy.
Slečno Bridgertonová.
Ale ne. Já…
- S tím zatčením nemám nic… - Já vím.
Jen vás zdravím.
I když vaší matce by se to nejspíš nezamlouvalo.
Nenechte si od ní nic nakazovat.
Jedna má přítelkyně má podobnou matku,
a nakonec se jí daří výborně.
Opravdu?
Zaujala jste lorda Barnabyho.
Čas od času mě požádá o tanec,
ale matka své snahy tuto sezónu soustředí na mou sestru.
Pravda, v záležitostech srdce bych si neměla nechat rozkazovat.
Lord Barnaby je žádaný gentleman.
A vaše matka i sestra jsou zaneprázdněné.
Běžte.
Dobrá.
Slečno Posy,
přijmete konečně mou žádost o tanec?
Lady Penwoodová,
královna si vás žádá.
Poslala pro mě královna?
To bylo snadné.
Pojď, Posy.
Hned teď.
Omluvte mě.
Co to má znamenat?
Královna se k nám nepřidá?
Dle mého ještě budete ráda, že je právě jinde.
Sophie?
Co tady dělá, mamá?
Sedm let.
Sedm dlouhých let jsem ti sloužila ve vlastním domě.
Když jsi mě vyhnala, ptala jsem se tě, proč až teď,
a nyní vím, že to nebylo z dobroty srdce,
ale protože ti otec za každý rok
slíbil peníze navíc.
Nikdy jsem vám ale neměla sloužit.
- Odkud to víš? - Z jeho závěti.
Taky jsem se dočetla, že mi zanechal věno.
- Mamá. - Ticho.
Rozdělil ho na tři díly.
Jeden pro Rosamund, jeden pro Posy a jeden pro mě.
Troufám si hádat, že jsi lordu Stotterovi slíbila
dvojnásobek toho, co má dostat Posy,
protože jsi ukradla můj podíl.
To je absurdní.
Jak se opovažuješ mamá takto obviňovat?
Mám dostat 18 tisíc liber.
A ty?
Nevěřila jsi, že si někoho najdu díky své kráse a šarmu?
Že to nezvládnu bez 36 tisíc liber?
Na tom přece nezáleží. Okradla mě.
To já ti vzala ty spony, mamá.
O spony tu nejde.
Peníze na její věno byly naše.
Měly být naše, ale ty jsi nám je ukradla.
Ukradla jsi nám jeho.
Má děvčata potřebovala otce.
Jeho lásku.
Já ji potřebovala také.
Ale ty sis ji uzurpovala.
Miloval i tebe, Araminto.
Viděla jsem to. I tvým dcerám na tobě záleží.
Oběma. Neber to jako samozřejmost.
Ubližuješ tím jen sama sobě.
Richard byl dobrý člověk,
ale nežil v realitě.
Svěřil mi do péče svou největší chybu
a já musela ukrývat nemanželské dítě.
Jen jsem se snažila chránit své dcery.
Sophie pro nás nikdy nepředstavovala hrozbu, mamá.
A mě už nebaví o ní mluvit.
Pořád ses vydávala za šlechtu.
To si jistě vyříkáme mezi sebou, když jste sama spáchala větší zločin.
Zpronevěra věna
a znevážení závěti zesnulého hraběte.
Do vězení nepůjdu.
Jestli mě zničíte, zničím Sophie.
A naopak.
Je to jednoduché.
Dohodneme se tak, aby to bylo ku prospěchu všech zúčastněných.
Dnešní večer se vskutku vydařil.
Ano.
Veličenstvo.
Paní Mondrichová. Děje se něco?
Něco jsem pro vás připravila.
Služebná, do které se zamiloval pan Bridgerton, je zde.
Jak to myslíte?
Zařídila jsem to, abyste viděla, co k sobě s panem Bridgertonem cítí.
Věřím, že na vlastní oči hned poznáte, jak se milují.
Ne, paní Mondrichová. Odveďte ji pryč.
- Vaše Veličenstvo. - Veličenstvo.
Neodvedu.
Kdysi dávno
zde někteří členové královské rodiny nechtěli vás.
Vy jste však zůstala a stala se nejpozoruhodnější vládkyní
za velmi dlouhou dobu.
Jste mecenáškou hudby a umění.
Na zahradě chováte zebry a holdujete klevetám.
Jste žena mnoha zájmů,
ale tím, že se nezajímáte o nižší vrstvy,
přicházíte o spoustu zábavy. Při vší úctě, lady Danburyová,
ne každá služebná je pokorná, půvabná či prostá.
Co je to asi za ženu,
že přiměla Benedicta Bridgertona, aby se usadil?
Jistě nebude žádná unylá květinka,
ale temperamentní dračice, kvůli které vkročila do vězení
samotná hraběnka.
Připravujete se o skvělé klevety, Vaše Veličenstvo.
- Ne, to neudělám. - Ale uděláte.
A ještě na zbytek sezóny odjedete do svého venkovského sídla.
Pane Bridgertone,
prý jste se nám zamiloval.
Ano, Vaše Veličenstvo.
Představuji vám slečnu Sophie Gunovou.
Je Gunová?
To byl zesnulý lord z Penwoodu.
Je dcerou jeho bratrance.
Neříkala jste zrovna, jak jsou si podobní, lady Penwoodová?
Říkala.
Většinu života strávila na venkově a právě dorazila do města.
- Neříkala jste… - Mýlila jsem se.
Umíte mluvit?
Ano, Veličenstvo.
Je to pravda?
Jste příbuzná zesnulého hraběte?
Vaše Veličenstvo, mohu vám zaručit,
že jsem původem i vzděláním Penwoodová.
Býval by z vás byl nádherný diamant.
Nuže dobrá.
Nepřely jste se náhodou o nějaké spony na střevíce?
Nikoliv, Vaše Veličenstvo. Nepřely.
Dle mého ano,
ale jak chcete.
Takže jsme sestřenky.
Jsme sestry.
Tvé mladší já by na tebe dnes bylo opravdu pyšné.
To ano.
Značně jste riskovala.
- Ano. - Máte štěstí, že jsem jim to odkývala.
Ano, Veličenstvo.
Můžete jít.
Vaše pletichaření na mě neplatí.
- Nepletichařím. - Slyšíte?
Lord Stotter zřejmě není spokojený s výší věna slečny Liové.
Ne. Stůjte. To ne, prosím.
Vždy mu šlo pouze o majetek.
Slečnu Liovou v lásce nemám,
ale její rodina tuto sezónu potřebovala jednu z dcer provdat.
Podle mě vše dobře dopadne.
Varleyová!
Co tady děláte?
Promiňte, že vás ruším tak pozdě.
Snad mě nejdete prosit o své původní místo?
Pokud ano, bohužel pro vás jsme více než spokojeny s Rae.
To ne, milostpaní.
Odcházím pracovat na venkov.
Než odjedu, přišla jsem si pro své věci.
Ve spěchu jsem tu zapomněla…
několik knih.
Copak jsme si spolu za čtení nedobíraly Penelope?
Nikdy jsem vás neviděla s jedinou knihou.
Taky jsem si přišla pro omluvu. Dlužíte mi ji.
- Mám se vám omluvit? Za co? - Že jste mě brala jako samozřejmost.
Měla jste mě za rodinu, ale já za almužnu dřela jako mezek.
To od vás není spravedlivé.
Žádnou omluvu ode mě nečekejte.
Dobře.
Možná…
bych se vám mohla
omluvit
za jednu dvě věci.
Ty…
šaty, které jsem vám dala,
už vyšly z módy. Měla jsem vám najít něco lepšího.
Nebo vám zvýšit plat.
To mi stačí.
Odpouštím vám.
Varleyová.
Stýskalo se mi po vás.
Musím vám toho tolik říct.
Oproti vdově Penwoodové jste hotová světice.
Na venkov se chystám, protože mě ve vzteku propustila.
Propustila vás?
Co je to za hlupačku?
No, na venkov vás rozhodně nepustím.
Vždyť máte Rae.
To ano, ale taky mám velký dům.
Ano, zamiloval se do slečny Sophie Gunové,
příbuzné zesnulého lorda Penwooda.
Slečno Gunová,
smím prosit o váš první tanec?
Jistě, pane Bridgertone.
No nebylo to absurdní?
Byl to vskutku bláznivý plán.
Paní Mondrichová je hotový živel.
I když nevím, zda jí to vyšlo, protože měla výborný plán,
nebo protože žádný neměla.
Nu, v jednom měla pravdu.
Na zábavu nedáte dopustit.
Božínku.
- Je to to nejlepší, co se letos událo. - Ne.
Nejlepší je, že teď vyhrajete svou sázku s paní Bridgertonovou.
Máte pravdu.
Sázka bude vypořádána.
To byla zábava, lady Danburyová.
Vždy jsme se tak bavily.
Pravda.
Budete mi chybět.
No výborně.
Nechť slzy ustanou.
Ustanou?
Jaký je to pocit být konečně oficiálně Penwoodová?
Zvláštní.
Ale dobrý.
Snad sis ho dostatečně užila.
Rád bych z tebe totiž udělal Bridgertonovou.
Vezmeš si mě?
Ano.
Vezmu.
Jsem nadšený, jak tvému synovi vše vyšlo.
Já také.
Teď můžou být řádně sezdáni a zůstat zde ve městě.
Jejich svazek už nebude nikdo rozporovat.
Výborně.
Teď můžeme bez obav oznámit své zasnoubení.
Prozradíme to tvým dětem dnes?
Děje se něco?
No…
Dnes už se toho událo ažaž. Nebude to uspěchané?
Nevidím důvod, proč otálet.
Nebo snad o nějakém víš?
Je něco, co bych měl vědět?
Váhala jsem kvůli svým dětem,
zesnulému manželovi a Francesce.
Dnes jsem si ale uvědomila, že mám ještě jeden důvod.
Jaký?
Jako manželka a matka jsem strávila spoustu let.
Úplně jsem zapomněla, jaká jsem bývala předtím.
Tuhle stránku sebe sama teprve znovu objevuju.
Své bezstarostné, nespoutané já a…
Mám strach, že pokud se vezmeme, o tuhle možnost přijdu.
Zároveň ale nechci přijít o tebe.
Pak tomu nerozumím.
Mohli bychom…
Nemůžeme se nadále vídat
nesezdaní?
Být spolu,
ale udržet si nezávislost?
Na tvém štěstí mi moc záleží, Violet.
Stejně tak na tom mém.
Společných chvil si moc vážím. Chci s tebou strávit celý život.
Pokud to vidíš stejně, rád ti dopřeju víc času.
- Začínám o tom ale pochybovat. - Prosím, Marcusi. Já…
Moc mi na tobě záleží.
Já vím. Cítím to.
Nejlaskavější čtenáři,
jestlipak jsem tě zaskočila?
Neviděla jste slečnu Stirlingovou? Už šla na kutě?
- Ona vás neinformovala? - O čem?
O svém odjezdu.
Myslel sis, že jsem brk odložila nadobro.
Na to, aby pisatelka těchto řádků mlčela, se toho však událo až příliš.
A tak se znovu setkáváme.
Co tu děláme?
Rád bych si zatančil se svou snoubenkou.
Jde ti to i bez hudby.
To je s podivem vzhledem k tomu, kdo byl můj učitel tance.
Divím se, že jsem něco pochytila.
Naše opětovné shledání je zajisté radostná záležitost…
Myslel jsem, že jsi s Listy skončila.
Skončila. Pracuju na svém románu.
Tak kdo tedy napsal tohle?
…přestože tyto řádky nejsou z pera původní pisatelky.
Je půlnoc.
Musíš zase utéct?
Tentokrát můžu zůstat,
jak dlouho budeš chtít.
Rád bych, abys zůstala navždy.
Svou identitu si prozatím nechám pro sebe.
Drahý čtenáři, jistě si společně užijeme spoustu zábavy.
VĚNOVÁNO PAMÁTCE NICHOLASE BRAIMBRIDGE – TONYHO COOPERA
PODLE ROMÁNŮ JULIE QUINNOVÉ
Mám pro tebe jednu radu.
Další? I v můj svatební den musíš být v roli moudrého staršího bratra?
Už mě nikdy neposlouchej. Lepší radu ti dát nemůžu.
Otec by na tebe byl hrdý.
Stejně jako já.
Čí svatby se asi zúčastníme příště?
Svatby miluji. Všichni skvělí lidé na jednom místě.
V roli svatebčanky.
- Myslíš, že se ještě někdy provdáš? - Já?
A svatba? Ne.
Já už si svou velkou lásku zažila. Jednou to stačilo.
Sophie.
Benedicte.
Drazí svatebčané,
sešli jsme se zde před Bohem…
Smíte políbit nevěstu.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová