- Bună ziua! - Bună ziua!
Aproape am ajuns.
Prea bine.
Îi știți bine pe noii mei stăpâni?
Foarte bine.
Sunt cumsecade?
- Neîndoielnic. - Au copii?
Da, mulți.
Aceasta e Casa Bridgerton.
- O știai? - Toată lumea din oraș o știe.
Coborâm din trăsură și mergem pe jos?
Va fi un drum scurt.
Am înțeles.
Cât de scurt?
Foarte scurt. Noua ta slujbă e în casa mea.
Mă rog, unde stau ceva timp, cât îl înlocuiesc pe viconte.
Nu pot lucra pentru dv.!
Practic, vei lucra pentru mama, pe care o vei adora.
Unde pleci?
Mulțumesc mult pentru transport și ofertă, dar îmi voi găsi altă slujbă.
Oare?
Soțiilor prietenilor mei li s-a spus să nu te angajeze.
Mă voi întoarce la țară. Sunt mai puțin pretențioși.
Și dacă nu-ți găsești nici acolo?
Sau, mai rău, dacă dai de alt Cavender?
Dacă aș fi știut că voi lucra aici, nu mai plecam de la Casa Cavender.
Săptămâna asta am niște treburi din pricina cărora voi fi aici,
dar nu vreau să-ți stau în cale.
E o casă mare.
Abia ne vom vedea.
Încerc doar să te ajut,
mai ales că se pare că nu ai de ales.
Nu pricep la ce se referă soțiile prietenilor dv.
E o neînțelegere, negreșit.
Negreșit.
Doar te cunosc,
Sophie.
Iată-l pe fiul meu maestru în arta dispariției!
Bună ziua, mamă!
Lady Bridgerton. Mă bucur să te cunosc.
Sophie Baek, doamnă.
Ne scuzi o clipă?
- Sunt dna Wilson, menajera. - Bună ziua!
- N-ai primit scrisoarea mea? - Te-ai întors înainte să-ți răspund.
Din păcate, nu avem niciun post liber și mai trebuie să-ți spun
că dna Wilson a auzit că fata nu e de încredere.
Mamă, nu te mai lua după zvonuri! Eu am încredere în ea.
- M-a salvat. - Ești rănit?
- Mă voi face bine datorită ei. - Ce-ai pățit?
E o poveste lungă, dar sunt teafăr.
Iar ei îi trebuie musai o slujbă.
Ai noroc că ești aici.
Înțeleg că i-ai salvat viața fiului meu.
Mulțumesc din suflet că i-ai fost alături la ananghie!
Pentru puțin!
Ai o scrisoare de prezentare de la ultimul tău angajator?
Păi… Nu, a fost…
Ultimul ei angajator s-a purtat oribil.
Phillip Cavender.
Da. Ei bine, nu mi-a plăcut niciodată băiatul acela.
Spune-mi ce calificări ai!
Tocmai îi spuneam dnei Wilson că știu tot ce e la modă.
- Fac curat, repar, citesc, scriu… - Știe franceză.
- Și latină. - I-auzi! E ceva cu totul remarcabil.
Poate fetelor mele le-ar prinde bine o cameristă.
Lui Eloise i-ar trebui un imbold, lui Hyacinth, o companioană.
Așa rămâne.
Dnă Wilson, o conduci pe Sophie în camera ei?
Mulțumesc, Lady Bridgerton!
Domnule Bridgerton…
Drag cititor,
arta portretului
constă în a surprinde subiecții așa cum apar în viața de zi cu zi…
în timp ce permite detaliilor subtile să iasă la lumină.
Ca să remarci asemenea finețuri, îți trebuie un ochi atent
și o răbdare care acum îmi lipsește,
căci ochiul meu vigilent e ațintit asupra lui Benedict Bridgerton,
care în sfârșit s-a întors în societate.
Reîncepe vânătoarea! Whistledown a citit greșit intențiile dlui Bridgerton.
Deși măcar a încetat să ne plictisească cu războiul ăla anost legat de servitoare.
Agatha!
Dar un portret surprinde doar un moment.
Dacă acest portret actual al dlui Bridgerton
indică vreun interes anume față de piața matrimonială,
eu nu vă pot spune cu certitudine,
căci orice revenire în societate aduce cu sine distrageri fascinante.
Te vei ocupa de dra Bridgerton și de dra Hyacinth. Acolo-s camerele lor.
Dra Bridgerton citește necontenit
și se va da bolnavă ca să evite evenimentele mondene.
Pe de altă parte, dra Hyacinth
a încercat de patru ori să se furișeze la bal.
Aici e spălătoria.
Bucătăria.
- Jeleurile sunt aproape gata, dnă Wilson. - Și Gregory?
Ajunge îndată.
Punctual ca întotdeauna.
Oameni buni,
v-o prezint pe Sophie, cameristă.
Eu sunt John.
Sunt lacheu. Vrei un jeleu?
Nu, mulțumesc!
În sfârșit, cineva care rezistă farmecului lui John!
Vom fi prietene foarte bune.
Și mie mi-ar prinde bine una.
De unde vii, Sophie?
Era ca aici?
Nu. În casa unde am lucrat cel mai mult eram doar opt.
Opt?
Și cine curăța, repara, spăla și peria?
Păi… eu.
Bun! Jeleurile sunt gata.
Să vă ajut și eu!
Asta nu e treaba ta, Sophie.
Sincer, mi-ar prinde bine puțin ajutor.
Mă bucur să te văd. Te-ai schimbat.
Vino încoace!
Erai mai scund, nu?
O fi mai înalt, dar tot uscățiv e.
Ce îmi place cel mai mult la Eton e că nu-mi primește surorile.
- Ne-ai lipsit! - Bun-venit acasă!
Observați vreo schimbare?
Ai părul mai închis?
Cineva e gata pentru primul său bărbierit.
Să vină bărbierul până nu-i mai dă un fir!
Am pregătit jeleurile tale preferate.
Jeleuri? Gusturile mele au evoluat.
Acum prefer ouăle scoțiene și o ceașcă tare de ceai.
Foarte matur!
Prea bine! Toată lumea în salon, la ceai!
…călătoria a fost lungă? Acum ești acasă.
Înainte să intrăm, am să-ți spun chestiuni mai importante.
M-am întors chitit să o găsesc pe domnița în argintiu.
Parcă renunțaseși la ea.
Cum să renunț așa de ușor?
Sunt hotărât s-o găsesc,
deși e greu să găsești pe cineva care nu vrea să fie găsit.
Întâlnirea voastră fiind cam scandaloasă,
e nevoie de o abordare mai discretă.
Dna Wilson îți poate aduce miniaturile tinerelor de la bal.
Mulțumesc!
Cealaltă servitoare despre care ți-am scris e la fel de iscusită.
Atunci, e binevenită.
Orice pentru fiul meu care e chitit să se însoare!
Hei!
Tânăra asta pare foarte drăguță și e brunetă…
- Nu e ea. - Nu?
Ești sigur?
- Dră Sophie! - Hazel!
Câte griji mi-am făcut!
Nu mai ai de ce. Ne-a ajutat Domnul.
Sau, în acest caz, dl Bridgerton.
Îți promisese că-mi găsește o slujbă, nu? Slavă Domnului că e un om de cuvânt!
Vorbim mai târziu.
Doi, doi, trei. Trei, doi, trei.
Patru, doi, trei. Cinci, doi, trei.
Foarte bine, dră Hyacinth!
Șapte, doi, trei. Opt, doi…
Trebuie să-mi observi progresul, Eloise. Nu te-ai uitat deloc.
Dacă mama crede că observarea dansului tău mă va inspira
să-l perfecționez pe al meu, va fi dezamăgită.
Să luăm un scurt răgaz!
Ideea că lecțiile tale m-ar putea influența e ridicolă.
Eu ar trebui să te influențez.
De ce trebuie să ne influențăm reciproc?
Dacă nu vrei să-mi supraveghezi lecțiile, ți-aș putea citi despre balerine.
- Sau îți arăt panglicile mele. - Nu vreau să citesc despre balerine,
nici să vorbesc cu pețitori.
Dacă a fi nemăritată îmi impune să ascult aiureli despre panglici și balerine,
soarta îmi va fi de neîndurat.
De unde știi că nu-ți va plăcea cartea?
E vorba de Marie Sallé.
Și-a inventat propriii pași. A fost o pionieră a dansului.
Am citit cartea.
Vezi?
În prezent citești ceva?
Educația practică a drei Edgeworth. Am împrumutat-o de la Căsuța Mea.
Nu am citit-o.
Ai citit Ennui?
Da, deși prefer când scrie din perspectivă feminină.
Bine punctat!
Va trebui să facem schimb de cărți.
Bună dimineața!
Vrei să exersezi singură la pian?
Nu, nu de asta…
John…
Da?
- Mă scuzi! - Iartă-mă!
Cărui fapt îi datorez această surpriză?
Niciunuia. Eu…
Voiam doar
ca în mod spontan…
să savurăm ceaiul împreună.
Bine?
Spiritele vorbesc.
Îmi spun…
Patru.
Nu se poate! Te-ai uitat, negreșit.
Am darul clarviziunii.
Asta dacă darul tău e un truc viclean.
Dacă ai cu adevărat acest dar,
spune-ne cine sunt noii noștri vecini!
Cred…
că sunt eu,
după ce mă mărit cu un domn bogat.
Am văzut o doamnă, dar nu și pe stăpânul casei.
Poate că e o ibovnică înstărită.
Ibovnicele nu locuiesc în cartierul ăsta, Celia.
Înalta societate nu vrea să se învecineze cu o asemenea casă.
Dar tu, Sophie?
Ai vreun talent ascuns?
Eu…
Dacă a repara e un talent, atunci e singurul meu talent.
Hai! Trebuie să le pregătim pe doamne pentru cina lui Lady Danbury.
Trăsurile sunt aproape pregătite, doamnă.
Mulțumesc!
Doamnă Wilson!
Da, doamnă.
Doamnă Wilson…
Ar trebui… Mă întrebam…
- Vă e foame, doamnă? - Nu.
Pofta mea e…
Aș vrea să fiu…
Aș vrea să dau un ceai,
dar nu știu cum să fac asta.
- Pot pregăti invitațiile dacă… - Nu genul acela de ceai.
Un…
Un ceai de seară cu cineva, între patru ochi.
Cum s-ar putea aranja așa ceva?
Aș sugera să aibă loc aici.
Pot să le dau servitorilor o seară liberă
și pot rămâne doar eu, ca să vă ajut cu garderoba.
- Veți avea intimitate. - Oare?
- Doar îmi știi copiii! - Nu pot pleca în vizită?
Am presat-o pe Francesca să dea o cină în familie.
Și m-aș putea îmbolnăvi, nu?
Firește.
Doamnă, mă voi încredința că ceaiul dv. de seară
va trece complet neobservat.
Mulțumesc, dnă Wilson!
Toată lumea bea ceai, doamnă.
Da, așa este. Toată lumea bea ceai.
Viața e făcută pentru a fi trăită.
Ce elegant ești!
Bună seara, Sophie!
Domnule Bridgerton…
Scuză-mă!
- S-ar putea să stăm aici toată noaptea. - Iertare!
Cum ți se pare noua slujbă?
Sper că surorile mele nu te istovesc.
Deloc.
Mi se par încântător de surprinzătoare.
Asta e bine.
Cred.
Încă ești supărată pe mine că te-am adus aici?
Nu.
Toți au fost tare generoși.
De fapt, vă mulțumesc
că i-ați dat o slujbă lui Hazel.
N-ai pentru ce!
- Mergeți la cina lui Lady Danbury? - Nu.
E doar pentru doamne, din fericire.
- Nu o plăceți pe Lady Danbury? - Ba da, foarte mult.
Doar că…
Când eram la Căsuța Mea,
îți amintești că m-ai întrebat dacă m-am simțit vreodată nelalocul meu?
Nu contează.
Aveți nevoie de ajutor?
E alunecos și nu-mi găsesc valetul.
Îmi permiteți?
Gata.
Mulțumesc, Sophie!
Spune-mi, Lady Bridgerton,
a reușit Benedict s-o găsească pe misterioasa lui tânără?
Benedict e petrecărețul nonconformist din Cronică?
- Da. - Așa credeam și eu.
Ce plăcere s-o aud de la autoare!
I-am arătat miniaturi cu aproape toate tinerele
de la balul meu și e sigur că niciuna n-o înfățișează.
Poate că în final vei câștiga pariul cu regina.
Pariul că Benedict nu se va însura sezonul ăsta?
Majestatea Sa m-a silit.
Căutarea fiind în van,
ai fost mai înțeleaptă decât mine făcând acel pariu.
Oare Lady Whistledown e înțeleaptă?
Sau ea…
Sau eu am devenit pur și simplu un pion al Majestății Sale
și al mamelor din protipendadă?
Cum o descrie Benedict pe această tânără, mai precis?
Mi-ar plăcea s-o caut. Mi-ar prinde bine un țel.
Mi-ai face un mare bine
și știi la fel de multe ca mine, dacă nu mai multe.
Draga mea,
n-ai vrea să dai o cină în familie?
Nu crezi că e timpul să-ți vedem noua casă?
Nu…
Nu știu dacă sunt pregătită,
dacă eu și John suntem pregătiți.
Săptămâna viitoare?
- Ai avea destul timp, - Da, e foarte deșteaptă.
Franceză, latină și coreeană.
Ne-a citit jumătate de bibliotecă.
Despre cine vorbești?
- Noua mea cameristă e extraordinară. - E și camerista mea.
Are o educație neobișnuită pentru o cameristă, nu?
Știe mai multe despre artă decât frații noștri
și are aptitudini pentru științe.
Pentru ce să toastăm?
Pentru nasturele lui Benedict,
căci îi acordă mai multă atenție decât nouă.
Pentru nasturele lui Benedict!
Cum merge căutarea tinerei de la balul mascat?
Mama i-a zis lui Penelope
că ai reluat vânătoarea, dar nu merge prea grozav.
Tu, Penelope și mama aveți dreptate.
Drept să vă zic, ea a devenit o amintire de atâta timp,
încât abia mai știu cum arată.
Benedict!
Mă bucur să te revăd în oraș.
- O mai știi pe dra Virginia? - Da. Mă bucur să te văd.
- Și eu. - Ne scuzați!
- Prietenii tăi? - Da, ambii.
Hiscox mi-a spus la țară că și-a luat o amantă
și că sunt îndrăgostiți.
Nici nu m-aș gândi la așa ceva!
Știi că Anthony a avut o ibovnică?
- Înainte de Kate, firește. - Da?
Nici eu nu-mi doresc una.
Dar e ceva obișnuit. Jumătate dintre cei de aici au ibovnice.
Trebuie să ne însurăm cu aristocrate, dar inima nu ține cont de rang.
Mai vreau un rând.
Dna Wilson a spus că vreți să mă vedeți.
Sophie!
Te rog, vino și ia loc!
Aș vrea să bem o ceașcă de ceai.
Vreau să-mi arăt recunoștința pentru că l-ai salvat pe fiul meu.
- Mulțumesc, dar doar mi-am făcut datoria. - Nu, atunci nu lucrai pentru noi. Vino!
Ai impresionat-o pe cea mai pretențioasă dintre noi.
Eloise te ridică în slăvi.
Spune că ești foarte citită.
Povestește-mi despre tine!
Ce ați vrea să știți, doamnă?
Cum se face că cineva cu educația ta a ajuns să lucreze la țară?
Ești din același sat cu familia Cavender?
Nu.
Am crescut în Aylesbury
și stăpâna casei a avut bunătatea
să mă lase să asist la lecțiile copiilor.
La Casa Cavender am ajuns mai târziu.
De ce ai plecat de la familia la care lucraseși înainte?
Eu și stăpâna casei am avut o neînțelegere
pe care, cu îngăduința dv., n-aș vrea s-o discut.
Prea bine!
Așa ai ajuns la Căsuța Mea?
Da.
Nu ne propuseserăm asta,
dar s-a iscat o furtună, iar dl Bridgerton era rănit
și nu am mai putut călători.
Sper că nu ți s-a părut prea plictisitor să stați închiși în casă.
Familia Crabtree era acolo, firește.
Dar nu a fost deloc plictisitor.
A fost o săptămână de vis.
Mereu mi-am dorit să văd partea aceea a țării.
Și familia ta mai locuiește în Aylesbury?
Din păcate, părinții mei au murit.
Am înțeles.
Îmi pare rău!
Știu că nu ți-ai propus să rămâi aici,
dar ne-am bucura dacă te-ai răzgândi.
Fetele mele țin mult la tine. Toți ținem la tine.
Mulțumesc, Lady Bridgerton!
- Mă voi gândi. - Bun!
Acum, te rog,
Ia o prăjitură!
Sunt mult mai bune când sunt calde.
Are ceva ce mă face să vreau s-o ocrotesc.
E ca și cum Sophie fuge de ceva.
Ce părere ai despre Alice Mondrich?
E nemaipomenită.
M-am bucurat că am văzut-o
și ne ajută s-o căutăm pe tânăra lui Benedict.
Crede că a găsit o candidată,
dar încă face săpături.
Atunci, o plac și mai mult.
Violet…
Am o dilemă.
Aș vrea să-i dau dnei Mondrich un fel de dar,
dar, dacă i-l dau, ar fi mai mult un dar pentru mine însămi.
Știu că e un gest egoist, dar e greșit să-mi doresc ceva și pentru mine?
Îi va face rău dnei Mondrich în vreun fel?
Dimpotrivă, îi va aduce multe foloase, deși inițial nu-i va plăcea.
Totuși,
cred că mie îmi va aduce și mai multe foloase.
Adesea îmi fac griji că dacă aș vrea ceva pentru mine, aș fi egoistă,
dar chiar îmi doresc
anumite lucruri și ar trebui să le am.
La fel și tu.
Nu e o dovadă de egoism să vrei ceva pentru tine.
Ai dreptul să fii cât de fericită sau de liberă vrei.
Ai făcut atâtea lucruri pentru atât de mulți oameni, Agatha!
Ți-ai câștigat dreptul la fericire.
Așa e.
Viața e făcută pentru a fi trăită.
Mai sus? Mai jos?
E bine așa cum e.
Vreau să fie totul perfect înainte să invităm pe cineva la noi.
O să-mi spui vreodată care a fost motivul vizitei tale
din acea dimineață?
Scuze!
Nu știu ce m-a apucat.
Nici eu nu știu,
dar mi-a plăcut.
Da?
Am fost reținut în viața noastră privată din respect
pentru tine și liniștea ta,
dar dacă ai vrea să fii mai…
expresivă când suntem împreună, mă voi supune cu plăcere.
Cred că ar trebui
să mă supun
și eu.
- Iertare! Tocmai plecam. - Nu.
Adică nu e nevoie.
Cel puțin, nu din pricina mea.
Admiram stelele,
mai bine zis încercam.
Sunt mult mai puține aici decât la Căsuța Mea.
Da.
Frumusețea naturală a lumii pare că pălește în Mayfair.
Mi-e dor de timpul petrecut la țară.
Noapte bună!
Te rog, nu pleca!
Nu vreau să pleci.
Mama dv. m-a rugat să rămân aici.
Și vei rămâne?
De când eram copil, mi-am dorit să fac parte dintr-o familie ca a dv.
Chiar și a sluji aici e un vis.
Meriți mai mult,
Sophie.
Nu știu dacă e înțelept să rămân.
Pentru că…
Dacă vrei să rămâi aici,
nu vreau să-ți periclitez situația.
Nu.
Noapte bună, dle Bridgerton!
Majestatea Sa preferă o reverență adâncă
și voi vorbi și în numele tău.
Să vorbești doar când ți se adresează!
Nu știam că un simplu ceai necesită atât de multă pregătire.
Majestatea Voastră, v-o amintiți pe dna Alice Mondrich,
al cărei fiu cel mare e moștenitorul moșiei Kent?
Dnă Mondrich, te rog să-i spui Majestății Sale ce mi-ai zis.
Majestate,
am o vecină care se potrivește întocmai descrierii tinerei,
și, după ce am făcut ceva săpături, cred că e chiar ea.
Da?
I-ai spus și lui Lady Bridgerton?
I-am trimis lui Lady Bridgerton o scrisoare chiar azi-dimineață.
Să sperăm că teoria ta e corectă, dnă Mondrich.
Majestate?
Da, bine.
Cred că e noua mea doamnă de onoare.
Mulțumesc, Majestate!
Ce…
Te poți retrage.
Ai venit la timp pentru ceai
și cea mai recentă Cronică.
Drag cititor,
în ultima vreme,
se pare că Marele Război al Servitoarelor din Mayfair
începe în final să se stingă
și, odată cu liniștea,
înalta societate a redevenit hămesită după bârfe proaspete.
S-a speculat mult
privitor la familia de vază care plănuiește să se mute
lângă Casa Bridgerton.
Dar, drept să vă spun,
această autoare găsește că asemenea speculații nu mai au savoare.
Nu vă e poftă de ceva mai palpitant?
Te-am întrerupt?
Nici vorbă.
Lady Danbury mi-a scris că dna Mondrich are o vecină.
E brunetă, a plecat din oraș imediat după bal, abia s-a întors
și se pare că părinții nu i-au oferit lecții de dans.
Excelent!
Ea e, negreșit.
O cheamă dra Hollis.
Dra Hollis?
Cu acordul tău, le voi invita pe ea pe și mama ei la ceai,
iar tu vei trece pe acolo din întâmplare.
Și cred că ar fi mai bine să nu pomenim de bal sau de mănușă.
Voi fi întruchiparea farmecului și a grației.
Ai grijă!
Stai!
Are o prăvălie nouă
și modelele ei din acest sezon sunt superbe.
O vom vizita și noi, dar nu-i spune tatei!
Iertare! Nu știam că ai musafiri, mamă.
Benedict, vreau să ți le prezint pe Lady Hollis și pe fiica ei, dra Hollis.
Vrei să ni te alături?
- Ai crescut la țară? - Locuim și la țară, și în oraș.
Firește, vin aici în sezonul monden,
dar mi se face dor de aerul curat.
La țară ai mai multă libertate.
E mult mai ușor să fii tu însuți când societatea nu e cu ochii pe tine.
Ce alte pasiuni aveți, dră Hollis? Vă place să înotați?
Să înot?
Da.
Într-un lac, de pildă,
unde totul e calm și apa e mică,
ori în mare,
unde totul are altă dimensiune și profunzime?
Parcă ne-ați spus o ghicitoare, dle Bridgerton.
Îmi place mult să înot,
mai ales în mare.
Am petrecut multe veri în copilărie pe coasta Franței.
Da? Vorbiți franceză?
Unii profesori au spus că pronunția mea poate fi îmbunătățită,
că mișc mandibula prea repede.
Nu sunt de acord.
Cred că vorbiți perfect. Cine v-a spus asta e un neghiob.
- În Franța? - Da.
Colin a fost în Franța de multe ori. Spune că e minunat.
- Poate îmi va arăta cândva. - Da.
Mai vrea cineva ceai?
Unde e Hazel sau Celia?
Sunt ocupate, așa că am insistat să ajut, domnule.
Dră Hollis, mai vrei ceai?
Dacă nu e prea mare deranj.
Unde în Franța?
Cică vremea la Paris e minunată.
Foarte însorită.
Cred că pe coastă.
Am călătorit mult.
În sudul Franței e cam cald.
Eu nu mai vreau.
Drace!
Benedict!
Iertare, sunt atât de… Iertați-mă!
Las-o acolo!
Las-o!
Vă aduc îndată altă ceașcă.
E cam târziu, nu?
Într-adevăr.
Poate ar trebui să plecăm. Avem diseară un eveniment în familie.
Ce casă frumoasă aveți!
Am visat mereu să vizitez Casa Bridgerton.
Dar ai fost aici la balul mascat, nu?
Plănuiam să vin, dar, din păcate, m-am îmbolnăvit.
Poate cineva m-o fi crezut deghizată.
Mă bucur că azi v-am putut îndeplini visul.
Domnule Bridgerton…
Pot să te ajut?
Fiți serios!
Sophie, iartă-mă!
Nu știam că vei servi ceaiul.
Ce contează? Sunteți un domn.
Domnii se văd cu tinere eligibile, servitoarele fac curat după ei.
Așa e orânduiala.
Dar…
Nu trebuia să fii de față.
Asemenea spuse nu ajută deloc.
Mai ales după ce mi-ați umplut capul cu idei prostești, cum ați făcut aseară.
Nu am de gând s-o curtez pe dra Hollis.
- Nici nu se compară! - Cu cine?
De ce veniți mereu aici?
Dau de dv. în fiecare zi, oriunde m-aș duce.
E cea mai bună slujbă din viața mea,
dar nu pot rămâne dacă locuiți aici.
Dați totul peste cap.
Burlacii nu locuiesc în casele lor de burlaci?
Poate ar trebui să încep să stau mai mult acolo,
dacă așa ți-ar fi mai bine.
Poate ar trebui.
Vă rog…
Atunci, voi pleca
și voi încerca să vin aici cât mai rar.
Mulțumesc!
Apropo, ar fi păcat dacă n-ați face-o.
Ce anume?
Dacă n-ați curta-o pe dra Hollis.
Părea încântătoare.
O fantezie desăvârșită.
Firește, domnule.
E suficient.
John!
Francesca…
Da?
Nu trebuie să faci asta.
Ce anume?
Nu trebuie să te prefaci de dragul meu.
Nu ai atins apogeul, nu-i așa?
Nu.
Nu l-am atins.
Și te-am mințit. Nu l-am atins.
Niciodată. Și negreșit din pricina asta nu am rămas grea.
Nu știu ce e în neregulă cu mine.
Nu e nimic în neregulă cu tine.
Cum te-ai simțit înainte…
…de a mă preface că am atins apogeul?
M-am simțit…
minunat.
Am simțit furnicături plăcute.
Căldură.
Bun!
Pentru mine,
a fi împreună cu tine
înseamnă mai mult decât dorința de a avea copii.
Când suntem împreună, simt că mă apropii de tine,
cu trupul, firește,
dar și cu inima.
Mă voi strădui mereu să-ți ofer orice îți vei dori în viață.
Copii.
Apogee.
Dar, de asemenea, sper că știi că ești perfectă
așa cum ești.
Suntem perfecți așa cum suntem acum
și avem tot timpul din lume pentru restul.
Va veni imediat.
N-a spus nimic de când v-ați văzut.
Așa face când e furioasă
și știu precis că nu eu am înfuriat-o.
De asta sunt sigură.
E cam devreme pentru vizite.
Vreau…
Vreau să-ți explic.
- Nu e nimic de explicat. - Ce e de explicat?
Nu vreau să fiu doamnă de onoare.
Asta e…
Nu vrei să fii doamnă de onoare?
- De ce? - Așa, pur și simplu.
Dar de ce? Știi măcar de ce?
Sau refuzi pentru că nu te-am întrebat sau pentru că ți-e frică?
Nu m-a întrebat, m-a aruncat fără milă în fața reginei.
Fiindcă trebuia să fii calmă.
Ți s-ar fi făcut frică, ai fi intrat acolo
și ai fi dat cu piciorul la cel mai mare dar.
Dar?
Cum am spus, a fi doamnă de onoare e un privilegiu
la care multe nici nu visează.
Nici eu n-am visat la asta.
N-ai visat nici la Casa Kent, dar uite unde ești!
Nu e nevoie să fi visat la această onoare.
Trebuie doar să ți se dea prilejul să arăți că ești vrednică de ea,
și tu ești, Alice.
Ești întocmai ce îi trebuie.
Uite cum te cerți cu mine!
Uite ce fermă ești!
Ești inteligentă și integră.
Nu sunt din lumea lor, Lady Danbury.
Întocmai. Nu ești din lumea lor.
Ești altfel și poate e mai bine că nu provii din înalta societate.
Și eu am fost la fel, dar, odată intrată în lumea lor,
m-am hotărât să fiu de neoprit,
iar tu poți fi de neoprit din spatele reginei.
Privește lumea pe care am ajutat-o s-o făurească!
Nu ești ca celelalte doamne de onoare.
Nu vei fi supusă. O vei provoca. Îi vei zice adevărul.
Și nu vei uita că ea e regina,
dar nu o vei trata mereu ca atare.
De asta are nevoie.
Așa îi câștigi prietenia.
Nu vreau…
Prietenă cu regina?
Nu îți pot prelua mantia, lady Danbury.
Nu-ți cer să-mi preiei mantia.
Îți cer să-ți slujești regina și țara și să-ți croiești propria mantie.
Alice, îți spun doar
să îți întinzi aripile.
Ai refuzat invitația Francescăi la cină,
iar azi-noapte ai plecat de la noi în mare grabă.
S-a întâmplat ceva?
Mi-ar prinde bine puțină singurătate.
Îmi pare rău că dra Hollis nu e domnița în argintiu!
E în regulă.
Cred că e timpul să pun capăt căutării.
Poate de fapt nici nu există.
Poate că nu,
cel puțin nu așa cum ți-ai imaginat-o.
Poate de aceea ai fost atât de atras de ea.
Mereu ai alergat după himere.
Vorbele tale mă alină nespus.
Nu, toți mai alergăm după himere.
Încă mă aștept să-ți văd tatăl la fiecare colț de stradă,
dar știu și că doar în realitate poate înflori iubirea.
Realitatea îți hrănește inima.
Benedict, nu e nimic rău în a visa,
dar nu uita că nu poți prinde o himeră!
Sunt și alte tinere care te vor face să simți fiorul iubirii.
Domnișoare din înalta societate înveșmântate în argint sau nu.
Crede-mă!
Am pierdut runda aia intenționat, căci știam că o voi pierde.
Ești fascinantă.
Știu că sunteți în pauză,
dar aș vrea să vă luați liber în această seară.
Cam toată familia e la Casa Kilmartin
și aș vrea să plecați și voi.
Bine.
Sophie!
Poate, în final, vii și tu la tavernă.
Voi veni.
Ghiciți cine mai vine!
Ura!
Sophie!
Dnă Wilson,
voiam să vă spun că am hotărât să rămân la Casa Bridgerton.
Mă bucur mult.
Aici, toți te prețuim cu adevărat.
Spunem și noi ceva?
Mulțumesc că ați venit!
Iertare că a durat atât să vă invit, dar am vrut ca totul să fie perfect.
Și acum totul e perfect.
- Credeam că vine și mama. - Așa e. De fapt, cina a fost ideea ei.
Se pare că e bolnavă.
- Unde e Benedict? - O avea aceeași boală.
Nu ți se pare că Francesca a aranjat totul fără cusur?
Abia aștept să am casa mea!
Te rog, nu începe cu decorațiunile și căsătoria!
Nu mai suport.
Știi…
În ultima vreme, credeam că numai de mine nu-ți pasă.
Dar încep să mă întreb dacă, de fapt, numai de tine îți pasă.
Stăpâne, a mai sosit un oaspete.
Sper că v-a fost dor de mine.
Michaela! De ce ai condus trăsura?
Stomacul vizitiului meu nu poate face față călătoriilor lungi.
- Adu-i niște apă și o găleată! - Da, doamnă.
Ce surpriză minunată!
Oare?
Parcă ai fi văzut o fantomă.
Vino încoace!
Intră!
Dna Wilson mi-a spus că vom bea ceaiul într-un loc inedit.
E un loc inedit.
Așa este.
Să înțeleg că asta înseamnă…
Eu sunt licoarea pe care o vei sorbi.
- O putem lua încet. - Dezbracă-te!
Avem o noapte liberă.
- Sigur va fi așa. - Ce distractiv!
Mi-am uitat banii în cameră.
Ne vedem la tavernă!
Sophie!
Ce faceți…
Credeam că…
Dacă vrei să plec, o să plec.
Dar adevărul este
că stau departe de tine pentru că mă mistui.
Ochii mei te caută peste tot.
Inima îmi tresare când ești aproape.
Făptura ta a devenit mai ispititoare decât orice fantezie
și nu mai pot trăi fără ea.
Benedict…
Meriți mai mult și sunt hotărât să îți ofer mai mult și încă pe atât.
Sophie,
fii ibovnica mea!
Vii, Sophie?
Te așteptăm.
Un om înțelept a spus odată
că toată lumea e o scenă și fiecare dintre noi joacă un rol.
După o vreme, rolurile jucate mult timp pot începe
să ne încorseteze.
Ce? Ce e?
Nimic. Pur și simplu…
sunt fericită.
Dar ce se întâmplă când cineva hotărăște să joace un joc nou?
Va crea ceva neașteptat?
- Era și timpul! - Ești gata?
Sau va crea…
Mereu mi-am dorit să locuiesc în Grosvenor Square.
Bine ați revenit, doamnă!
…ceva mai rău decât ne-am fi putut închipui vreodată?
Subtitrarea: Brândușa Popa